УХВАЛА

03.04.2017Справа № 910/1824/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс»

до 1) Київської обласної державної адміністрації

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінське АТП 13250»

про визнання недійсним договору

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

Від позивача - Сацик Р.В . (дов. №13 від 13.01.17)

Сабадин А.В. (дов. №131 від 03.04.17)

Від відповідача 1- не прибув

Від відповідача 2 - Котова Ю.І. (дов. №90 від 17.02.17)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Київської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінське АТП 13250» про визнання недійсним договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. порушено провадження у справі №910/1824/17.

Представники позивача та відповідача 2 у судове засідання 03.04.2017 р. з'явились, надали усні пояснення у справі.

Представник відповідача 1, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 03.04.2017 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 03.04.2017 р. представником позивача була подана заява про відвід судді на підставі ст. 20 ГПК України, у зв'язку із відмовою суду в задоволенні клопотань про витребування доказів та клопотань про зобов'язання надати певні документи, а отже у представника позивача виникли сумніви щодо неупередженості судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона дізналася після початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 зазначено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Відповідно до п. 1.2.5 вищевказаної постанови, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Водночас згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Наведені заявником у заяві про відвід судді доводи не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, а відмова суду в задоволенні клопотань про витребування доказів та клопотань про зобов'язання надати певні документи не є обставиною, яка свідчить про виникнення обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, заявником не обґрунтовано належним чином наявності сумнівів щодо неупередженості судді та підстав, викладених у ст. 20 ГПК України, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 22, 41 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про відвід судді у справі №910/1824/17.

Суддя В.О. Демидов