КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа№ 911/257/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Шегера І.П., дов. № 17-І від 22.12.2016 р.;

від відповідача-1 - не з'явилися;

від відповідача-2 - не з'явилися;

від третьої особи - не з'явилися,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної

акціонерної компанія «Нафтогаз України»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 27.01.2017 року

у справі № 911/257/16 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-

технічний центр «Оріон-Д»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Магія Дерева»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 50 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської огбласті від 27.01.2017 року по справі №911/257/16 відмовлено Дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» у задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови Київської апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2017 року по справі № 911/257/16 скасувати та відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16 в частині стягнення судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 206 700,00 грн. та стягнення судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 227 370,00 грн. до 31.12.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2017 року.

15.02.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» надійшли:

- клопотання про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

- додаткові пояснення по справі

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року подовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 06.03.2017 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017 року, у зв'язку з перебуванням суддів Алданової С.О., Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/257/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Буравльова С.І., Зеленіна В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року справу № 911/257/16 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року відкладено розгляд справи на 20.03.2017 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2017 року по справі № 911/257/16 скасувати та відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16 в частині стягнення судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 206 700,00 грн. та стягнення судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 227 370,00 грн. до 31.12.2017 року.

Представники інших сторін у судове засідання не з'явилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017 року про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 06.03.2017 року про відкладення розгляду справи надсилалась сторонам за адресами вказаними у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відсутніх сторін.

Щодо клопотання про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ «НАК «Нафтогаз України», то колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки згідно пунктів 3.1, 3.2 Статуту позивача, він є самостійним суб'єктом господарювання з правами юридичної особи, здійснює свою господарську діяльність на принципах повного господарського розрахунку, самоокупності, самофінансування, несе підприємницький ризик і відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання своїх зобов'язань. Таким чином, вказане рішення не впливає на права та обов'язки ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.03.2016 року у справі № 911/257/16 у задоволенні позову відмовлено повністю, стягнуто з Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» в доход Державного бюджету України 15 158,00 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2016 року, рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2016 року у справі № 911/257/16 залишено без змін, стягнуто з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 206 700,00 грн., стягнуто з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 227 370,00 грн.

26.04.2016 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2016 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року видано накази.

18.01.2017 року до Господарського суду Київської області звернулося Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, ДП «УКРАВТОГАЗ») надійшли заяви про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16 (вх. № 10/3 та № 10/4 від 18.01.2017), у яких позивач просить суд відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16 в частині стягнення судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 206 700,00 грн. та в частині стягнення судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 227 370,00 грн. до 31.12.2017 року, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем заявника.

На підтвердження тяжкого фінансового становища позивач надав Баланс станом на 30.09.2016 року, звіт про фінансові результати за січень-листопад 2016 року та Довідку по дебіторській та кредиторській заборгованості станом на 30.09.2016 року, які свідчать про від'ємний розмір прибутку, а також посилається на невиконання зобов'язань третіми особами перед ним.

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Як визначено п. 7.1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 року № 9, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Умовами п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року № 9 встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляд судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Доводи позивача, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, що в свою чергу є обставинами, які ускладнюють та роблять неможливим своєчасне виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року у справі № 911/257/16 до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки недостатність/відсутність коштів у відповідача, збитки від курсових різниць та невиконання своїх зобов'язань контрагентами відповідача не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення може бути відстрочено.

Згідно статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво. Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності, зокрема, звернення до суду за захистом своїх прав, та, відповідно, сплати судового збору при такому зверненні.

Таким чином, наявність збитків за результатами господарської діяльності в 2016 році, що підтверджується балансом (звітом про фінансовий стан) станом на 30.09.2016 року, звітом про фінансові результати за січень-листопад 2016 року та Довідкою по дебіторській та кредиторській заборгованості станом на 30.09.2016 року, свідчить про факт наявності у відповідача значних збитків від господарської діяльності останнього, а не про існування виняткових випадків, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Крім того, судова колегія також враховує, що заявником не доведено, що його фінансова ситуація може змінитися та він зможе виконати постанову Київської апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року, у випадку задоволення його заяви, після 31.12.2017 року.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову ДП «УКРАВТОГАЗ» у задоволенні заяв про відстрочку виконання постанови Київської апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року, оскільки заявником не доведено наявності виключних обставин, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Дочірнім підприємством «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2017 року по справі № 911/257/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105-106, 121 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2017 року по справі № 911/257/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/257/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.І. Буравльов

Повний текст рішення складено 24.03.2017 року.