ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 Справа №917/191/17

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Злагода", вул. Дніпровська, буд. 36, с. Новохорошевське Петропавлівського району Дніпропетровської області, 52720

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БУДРЕСУРСГРУП", вул. Половки, буд.107, м. Полтава, 36010

про стягнення 269 838,00 грн.; розірвання договору купівлі продажу

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Руденко О.В. - адвокат, ордер від 23.03.2017 року серія ДП №417/000027;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в сумі 269 838,00 грн. за договором купівлі продажу №10/03/16 від 10.03.2016 року також в позовній заяві ставиться вимога про розірвання договору купівлі продажу №10/03/16 від 10.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що на виконання умов договору здійснив попередню оплату в розмірі 269 838,00 грн., проте відповідачем у визначені строки товар поставлений не був, тому на думку позивача зазначені кошти підлягають поверненню.

Відповідач відзиву на позов не надав, в судове засідання не з'явився, ухвала від 02.03.2017 року про відкладення розгляду справи повернута органом зв'язку як неотримана адресатом з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Таким чином, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Суд вважає, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому суд визнав за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10.03.2016 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу №10/03/16 (далі - Договір), за умовами якого продавець (відповідач) зобов'язується передати товар (КАС 32 виробництва м. Черкаси) у власність покупця (позивача), а покупець оглянути товар чи забезпечити огляд по факту поставки на склад, і оплатити на умовах даного Договору.

При цьому сторонами узгоджено наступне:

- продавець зобов'язаний забезпечити доставку товару на склад покупця згідно заявки (п. 1.2. Договору).

- розрахунки за Договором проводяться по безготівковому розрахунку по факту поставки товару на склад покупця на протязі одного банківського дня (п. 2.2. Договору).

- покупець проводить попередню оплату в сумі п'яти тисяч гривень на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.4. Договору).

- передача товару у відповідності до умов даного Договору проводиться на адресу покупця, вказану в Договорі (п. 3.1. Договору).

- строк поставки товару 10 календарних днів з моменту підписання Договору (п. 4.5. Договору).

На виконання умов Договору купівлі-продажу позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 269838,00 грн. (10.03.2016 року 4040,00 грн. як часткову оплату за мінеральні добрива «КАС32» згідно рахунку №68 від 10.03.2016 року та 21.03.2016 року 265798,00 грн., виходячи з фактичного об'єму мінеральних добрив «КАС32» (38т.20кг.)). Оплата підтверджується банківською випискою за період з 10.03.2016 року по 21.03.2016 року.

П. 4.5 Договору купівлі-продажу від 10.03.2016 року сторонами узгоджено термін поставки: 10 днів з моменту підписання договору, тобто до 21.03.2016 року.

В установлений Договором строк відповідач свої зобов'язання не виконав, поставка товару здійснена не була.

Внаслідок невиконання продавцем умов договору, у нього виникла заборгованість перед покупцем в cyмi 269838,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 11, 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При кваліфікації спірних правовідносин суд застосовує правові норми, які регулюють договір купівлі-продажу.

Виходячи зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідач всупереч досягнутих домовленостей порушив свої зобов'язання - поставку товару не здійснив.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що він повідомляв позивача про неможливість здійснення поставки.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Внаслідок порушення відповідачем умов Договору позивач звернувся з позовом про повернення коштів в сумі 269 838,00 грн., тим самим відмовився від прийняття виконання за Договором та отримав право вимагати повернення попередньої оплати в порядку ч. 2. ст. 693 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

На час розгляду справи відповідач свої зобов'язання в частині поставки товару не виконав, попередню оплату не повернув, будь-яких заперечень стосовно суми позову не надав.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснивши попередню оплату за товар згідно Договору, тоді як відповідач товар не поставив і коштів не повернув, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення попередньої оплати в повному обсязі.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Згідно норм Цивільного кодексу України (п. 4. ст. 631) закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Згідно п. 4.2. Договору Договір діє по 31.12.2016 року і може бути продовженим за згодою сторін. Сторони не посилаються на продовження дії Договору. Таким чином строк на який укладався Договір закінчився, тому в задоволенні позову в частині вимоги про розірвання Договору купівлі-продажу відмовляється.

Таким чином, вимоги позивача в частині розірвання договору задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті судового збору покладаються на обидві сторони в порядку ч. 5 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 (ч. 5), 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БУДРЕСУРСГРУП", вул. Половки, буд.107, м. Полтава, 36010, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Злагода", вул. Дніпровська, буд. 36, с. Новохорошевське Петропавлівського району Дніпропетровської області, 52720, - 269 838 грн. 00 коп. боргу; 4047 грн. 58 коп. судового збору.

3 Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В частині вимог про розірвання договору в задоволенні позову відмовити.

Суддя І.І.Пушко