ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа № 907/440/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційні скарги Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк", м. Київ, №01-05/6110/16 від 26.12.2016 року, вх.№01-05/627/17 від 10.02.2017 року

на ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року

у справі №907/440/16

за позовом: Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк", м. Київ

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." Мукачево", м.Мукачево

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Приватне Акціонерне Товариство "АВК" м. Маріуполь

про: звернення стягнення на предмет іпотеки згідно укладеного Іпотечного договору від 15.10.2009 р, в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості у загальній сумі 56799 999,99 доларів США (еквівалент відповідно до офіційного курсу НБУ 1 410 731 489,35 грн.) за Договором про відкриття кредитної лінії №04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009р., із змінами та доповненнями встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу через прилюдні торги за початковою ціною 25330082,00 грн. без ПДВ в межах процедури виконавчого провадження

За участю представників сторін:

від позивача: Киричук Р.П.-представник на підставі довіреності б/н від 10.08.2016 року;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

ухвалами господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року (головуючий суддя Васьковський О.В., судді Андрейчук Л.В., Йосипчук О.С.) та від 30.01.2017 року (головуючий суддя Васьковський О.В., судді Кривка В.П., Ремецькі О.Ф.) зупинено провадження у справі №907/440/16 та призначено судову будівельно-оціночну експертизу.

Не погоджуючись з ухвалами господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16, позивач - Публічне Акціонерне Товариство "Сбербанк", - подав апеляційні скарги.

Зокрема, скаржник у поданих апеляційних скаргах посилається на те, що експертиза може призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях і лише у разі, коли відомості не можуть бути підтверджені іншими доказами. Також апелянт посилається на неналежність рецензії оцінки про вартість майна та затягування строків розгляду справи.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі № 907/440/16 та передати справу для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2016р. справу №907/440/16 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2017р. справу №907/440/16 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2017 р. поновлено пропущений строк на оскарження ухвали в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 20.03.2017 р..

Представнику сторони роз'яснено його права та обов'язки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 20.03.2017 року з'явився представник апелянта, подану ним апеляційну скаргу вх.№01-05/627/17 від 10.02.2017 року на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 30.01.2017 року підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у ній. Щодо поданої апеляційної скарги №01-05/6110/16 від 26.12.2016 року на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року, про призначення у даній справі експертизи та зупинення провадження у справі, апелянт зазначив про відсутність підстав для її розгляду, оскільки така втратила актуальність, так як провадження у даній справі було поновлено ухвалою суду від 24.01.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 20.03.2017 року не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи (б/н від 20.03.2017 року), обґрунтовуючи це тим, що останнім не отримано апеляційної скарги, а про судове засідання представник відповідача дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень. У зв'язку із наведеним, останній не мав можливості вчасно підготуватись до судового засідання.

Представник третьої особи в судове засідання 20.03.2017 року не з'явився, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши вищезазначене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (б/н від 20.03.2017 року), колегія суддів порадившись на місці дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне:

З урахуванням обставин конкретної справи суд може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (стаатті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (Постанова пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.01.17 року призначено судову будівельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі №907/440/16. Ухвала набрала законної сили.

З її змісту вбачається потреба у спеціальних знаннях та істотне значення відповідного доказу для правильного вирішення спору.

Суд першої інстанції підставно врахував наявний у матеріалах справи звіт про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості та земельної ділянки, який виконаний ТОВ "Консалтинговою компанією "Бі.Еф.Сі" за зверненням публічного акціонерного товариства "Сбербанк".

Об'єктом оцінки згідно поданого звіту є комплекс будівель та споруд загальною площею 8970,50 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 1,2695 га (кадастровий номер :01:001:0796) за адресою: Закарпатська область, м.Мукачеве, вул.Духновича, 14.

Згідно вищевказаного висновку ринкова вартість об'єкта оцінки на 20.09.2016 рік визначена на рівні 25330082 грн. без врахування ПДВ, що еквівалентно 983042 дол.США 00 центів, в тому числі: комплекс будівель та споруд загальною площею 8970,50 кв.м, що розташований за адресою: Закарпатська область, м.Мукачеве, вул.Духновича, 14 - 22191656,00 без ПДВ, екв.861242,00 дол.США; земельна ділянка площею 1,2695 га (кадастровий номер :01:001:0796), що надана для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, що належить публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К."Мукачево" за адресою: Україна, Закарпатська область, м. Мукачеве, вул.Духновича, 14 - 3138426,00 грн. без ПДВ, екв.121800,00 дол.США.

Згідно висновків оцінювача за наданою відповідачем рецензією №03-98/16 від 10.11.2016 року поданий позивачем звіт класифікується як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Посилання скаржника на невідповідність закону такої рецензії підлягає врахуванню при вирішенні спору по суті. Водночас, на даній стадії розгляду такі сумніви свідчать про необхідність з'ясування відповідних даних щодо оцінки, адже предметом спору в даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки із встановленням способу реалізації предмету іпотеки шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 25330082 грн. без ПДВ.

Згідно ч.6 ст.38 Закону України Про "іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України Про "іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З матеріалів справи вбачається наявність спору між сторонами, що полягає у визначенні вартості майна, звернення стягнення на яке є предметом позовних вимог.

Відповідно до п.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування по суті спору, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

При цьому, з огляду на наявні заперечення сторін щодо вартості спірного майна, колегія суддів бере до уваги те, що не може вважатися саме актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву "висновок судового експерта" або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи. (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Наявні у матеріалах справи рецензія ПП "Академія Оцінки і Права" на звіт про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості та земельної ділянки, лист ТОВ "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі" від 27.01.2017 року про надання доопрацьованого звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості та земельної ділянки, який виконаний ТОВ "Консалтинговою компанією "Бі.Еф.Сі" з урахуванням рецензії від 10.11.16 року на звіт про експертну оцінку, а також звіт про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості та земельної ділянки, який виконаний ТОВ "Консалтинговою компанією "Бі.Еф.Сі" за зверненням публічного акціонерного товариства "Сбербанк" не усуває суперечності, наявні між сторонами щодо визначення реальної вартості спірного майна, що свідчить про необхідність призначення судової експертизи, оскільки для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору необхідні спеціальні знання.

Окрім того, наявні у справі матеріали стосовно визначення вартості предмету іпотеки за висновками рецензентів складені з певними порушеннями, відступами від визначених методичних підходів і не усувають сумнівів у правильності визначення ними вартості майна.

Поряд з тим, як вбачається з апеляційних скарг Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк", останній оскаржує ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16 в повному обсязі, в тому числі і в частині призначення судової експертизи.

З приводу наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Так, відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала (ч.4 ст.79 ГПК України).

Частиною 5 ст.79 ГПК України передбачено, що ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Згідно з ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції призначено судову експертизу для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, а саме: з метою визначення ринкової вартості об'єкта нерухомого майна, місцевий господарський суд, в межах наданих йому законом повноважень, підставно зупинив провадження у справі, керуючись п.1 ч.2 ст.79 ГПК України.

Поряд з тим, як зазначалось вище в апеляційних скаргах Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк", останній оскаржує ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016року та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16 в повному обсязі, в тому числі і в частині призначення судової експертизи.

У п.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке:

Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111 13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.106 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями) наслідки подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, визначено частиною другою статті 106 ГПК. У разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК.

Враховуючи наведені вище роз'яснення та положення Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на помилкове прийняття Львівським апеляційним господарським судом апеляційних скарг Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк" на ухвали господарського суду від 29.11.2016р. та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16 в частині призначення судової експертизи, з метою уникнення порушення апеляційним судом норм процесуального права, зокрема, ст.106 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження в цій частині на підставі ст.80 та ч.ч.1, 2 ст.106 ГПК України.

Аналогічні висновки викладено у постанові Вищого господарського суду України від 07 березня 2017 року по справі №914/4200/15.

Щодо оскарження ухвал господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16 в частині зупинення провадження у справі, то в цій частині оскаржувані ухвали слід залишити без змін, а апеляційні скарги Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк" - без задоволення, оскільки місцевий господарський суд, дійшовши висновку про необхідність призначення судової експертизи, керуючись правом, передбаченим ч.2 ст.79 ГПК України, правомірно ухвалив зупинити провадження у справі.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду в частині зупинення провадження у справі прийнята у відповідності з вимогами діючого законодавства, а підстави для скасування такої ухвали - відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі №907/440/16 прийняті на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційних скаргах, висновків господарського суду Закарпатської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційне провадження у справі № 907/440/16 в частині перегляду ухвал господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року про призначення судової експертизи - припинити.

2.Ухвали господарського суду Закарпатської області від 29.11.2016 року та від 30.01.2017 року у справі № 907/440/16 в частині зупинення провадження залишити без змін, апеляційні скарги Публічного Акціонерного Товариства "Сбербанк"- без задоволення.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Закарпатської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 27.03.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.