ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2017 р.Справа № 916/33/17

Позивач: публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1

Відповідач: публічне акціонерне товариство "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ"

про стягнення 4 288 759,28 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність

У відповідності до приписів ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 09.02.2017р. до 12 год. 40 хв. 16.02.2017р. та з 16.02.2017р. до 10 год. 40 хв. 28.02.2017р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з публічне акціонерне товариство "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ" 4 288 759,28 грн. заборгованості по договору про мультивалютну кредитну №1312м-10 від 20.04.2010р., що складається із заборгованості за відсотками у розмірі 746 143,82 грн., заборгованості за основним боргом у розмірі 3 000 000,00 грн., пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам у розмірі 542 615,46 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.01.2017р. позовну заяву (вх.№33/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/33/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-1169/17 від 27.02.2017р.) судом задоволено, у зв'язку з чим, строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

28.02.2017р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№4901/17) про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено.

20.03.2017р. представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі (вх.№2-1565/17), у задоволенні якого судом було відмовлено з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, проти письмовий відзив на позов суду не надав.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

20 квітня 2010р. між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (ОСОБА_4) та публічним акціонерним товариством "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ" (Позичальник) було укладено договір про мультивалютну кредитну лінію №1312м-10, згідно умов п.1.1. ОСОБА_4 надає Позичальнику грошові кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повертання, строковості, платності та цільового використання, надалі по тексту Кредитні кошти.

Відповідно до п.1.1.1. ОСОБА_4, надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту "траншами") на умовах, визначених цим ОСОБА_4 в у межах поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 80 000 000,00 (вісімдесят мільйонів) гривень 00 копійок з оплатою за користування кредитними коштами процентів згідно підпункту "а" п.3.1. цього ОСОБА_4, а за користування кредитними коштами з моменту, зазначеного в підпункті "б", "в" п.3.1. цього ОСОБА_4, сплатити проценти в підвищеному розмірі.

Пунктом 3.1. ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з наступних процентних ставок:

а) - по кредиту в Національній валюті України гривні:

- 15,5% (п'ятнадять цілих п'ять десятих процентів) річних за користування траншем в період з дня видачі до строку, зазначеного в п.2.5. цього ОСОБА_4;

- по кредиту в доларах США:

- 12% (дванадцять процентів) річних за користування траншем в період з дня видачі кредиту до строку, зазначеного в п.2.5. цього ОСОБА_4.

б) у разі порушення Позичальником встановленого в п.2.5. цього ОСОБА_4 графіку погашення кредитної лінії:

- по кредиту в Національній валюті України гривні 31% (тридцять один процент) річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання по кредиту згідно вищенаведеного графіку, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї ссудної (основної) заборгованості;

- по кредиту в доларах США 24% (двадцять чотири процента) річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно вищезазначеного графіку, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї ссудної (основної) заборгованості;

в) - по кредиту в Національній валюті України гривні 31% (тридцять один процент) річних за період з дати, зазначеної в п.2.5. цього ОСОБА_4 до дня фактичного погашення ссудної заборгованості;

- по кредиту в доларах США 24% (двадцять чотири проценти) річних за період з дати, зазначеної в п.2.5. цього ОСОБА_4 до дня фактичного погашення ссудної заборгованості.

У відповідності до п.7.1. ОСОБА_4, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у разі порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п.2.2., 2.5., 2.6., 3.4., 3.6., 3.7., 4.5., 6.1., 8.3. цього ОСОБА_4, а також любих інших строків платежів, передбачених цим ОСОБА_4. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Зі змісту п.8.5. ОСОБА_4 вбачається, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Під час дії вищенаведеного договору, сторонами було укладено низку додаткових угод до нього, якими сторони внесли відповідні зміни до нього.

На виконання умов вищенаведеного ОСОБА_4, позивачем відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 80 000 000,00 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою та платіжними дорученнями.

Проте, відповідачем всупереч умовам договору кредитні кошти повернуто не в повному обсязі, проценти сплачено не в повному обсязі, внаслідок чого, за останнім виникла заборгованість за основним боргом в сумі 3 000 000,00 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 746 143,82 грн.

Постановою Правління Національного Банку України від 17.09.2015р. №612 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням від 17.09.2015р. №171 Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015р. по 17.12.2015р.

18.12.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку" №230.

З підстав неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати їх відсотків, позивач 25.11.2016р. звернувся до останнього з вимогою (повідомленням) №3-243210/12355 про повернення кредитних коштів.

Дану вимогу відповідач отримав 16.12.2016р., що підтверджується рекомендованим про вручення поштового відправлення, але наявну кредиторську заборгованість, відповідач залишив без оплати.

Неналежне виконання відповідачем договірних зобов'яз в частині повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем відповідачу згідно договору в сумі 80 000 000,00 грн., неналежне виконання останнім договірних зобов'язань в частині повернення отриманих кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у звязку з чим на думку суду позивач правомірно заявив вимогу про стягнення 3 000 000,00 грн. заборгованості за основним боргом та 746 143,82 грн. заборгованості за відсотками.

Крім того, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 542 615,46 грн. пені.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є господарські санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України передбачає, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями. Законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли: допускається стягнення тільки штрафних санкцій; збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції; за вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

Вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У випадках, передбачених законом, штрафні санкції за порушення господарських зобов'язань стягуються судом у доход держави (ст.232 ГК України).

Відтак частина шоста статті 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Дослідивши розрахунок пені наданий позивачем, здійснений належним чином, у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня встановлена судом в розмірі заявленому позивачем в сумі 542 615,46 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", у звязку з чим стягненню з публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ" на користь позивача підлягає 4 288 759,28 грн. заборгованості по договору про мультивалютну кредитну №1312м-10 від 20.04.2010р., що складається із заборгованості за відсотками у розмірі 746 143,82 грн., заборгованості за основним боргом у розмірі 3 000 000,00 грн., пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам у розмірі 542 615,46 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 63 767,86 грн.

Крім того суд звертає увагу на наступне.

Із змісту абз.2 п. 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вбачається, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" за позовну вимогу майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5% від суми позову, отже у даному випадку розмір судового збору повинен складати 64 331,38 грн.

Пунктом 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

З врахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути до Державного бюджету України судовий збір в сумі 563,53 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ" (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. №57, код ЄДРЮОФОПГФ 00480922) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, код ЄДРЮОФОПГФ 09807856) заборгованість за відсотками у розмірі 746 143 (сімсот сорок шість тисяч сто сорок три) грн. 82 коп., заборгованість за основним боргом у розмірі 3 000 000 (три мільйони) грн. 00 коп., пеню у розмірі 542 615 (п'ятсот сорок дві тисячі шістсот п'ятнадцять) грн. 46 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 63 767 (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 86 коп.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "ГЕМОПЛАСТ" (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. №57, код ЄДРЮОФОПГФ 00480922) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКС України в Одеській області, Код банку отримувача (МФО) 828011, Рахунок отримувача 3008, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 563 (п'ятсот шістдесят три) грн. 53 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 27 березня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський