ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" березня 2017 р.Справа № 916/2957/13

За позовом: публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

до відповідача: комунального підприємства "Домоуправління №18"

про стягнення 127 830,66 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

від Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області: ОСОБА_2

Суть спору: розглядається скарга публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (вх.№2-654/17 від 03.02.2017р.) на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України, в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо неперевірки майнового стану боржника при примусового виконанню наказу господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. в межах виконавчого провадження №52259760 відкритого 19.09.2016р.;

- зобов'язати Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перевірити наявність рахунків, нерухомого та рухомого майна КП "Домоуправління №18" з метою погашення заборгованості за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р.;

- зобов'язати Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області списати кошти за спожиту активну електричну енергію у розмірі 11 233,56 грн. з рахунку комунального підприємства "Домоуправління №18" №2600.2.01.0350659 (980) в ПАТ "Банк Восток" за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. та перерахувати стягнуті кошти на розрахунковий рахунок: р/р 777 в Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" м. Одеси, МФО 328845, ;

- зобов'язати Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області списати кошти в розмірі 2100,00 грн. 3% річних та 5242,17 грн. пені з рахунку комунального підприємства "Домоуправління №18" №2600.2.01.0350659 (980) в ПАТ "Банк Восток" за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. та перерахувати стягнуті кошти на розрахунковий рахунок: р/р0265 в ПАТ "Перший ОСОБА_3" м. Одеси, МФО 300506, .

03.02.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2017 року скаргу прийнято до розгляду.

Клопотання Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про відкладення розгляду скарги (вх.№4425/17 від 22.02.2017р.) судом було задоволено.

28.03.2017р. представник скаржника звернувся до суду із заявою (вх.№2-1726/17) про припинення провадження по скарзі в частині:

- зобов'язання Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перевірити наявність рахунків, нерухомого та рухомого майна КП "Домоуправління №18" з метою погашення заборгованості за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р.;

- зобов'язання Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області списати кошти за спожиту активну електричну енергію у розмірі 11 233,56 грн. з рахунку комунального підприємства "Домоуправління №18" №2600.2.01.0350659 (980) в ПАТ "Банк Восток" за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. та перерахувати стягнуті кошти на розрахунковий рахунок: р/р 777 в Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" м. Одеси, МФО 328845, ;

- зобов'язаня Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області списати кошти в розмірі 2100,00 грн. 3% річних та 5242,17 грн. пені з рахунку комунального підприємства "Домоуправління №18" №2600.2.01.0350659 (980) в ПАТ "Банк Восток" за наказом господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. та перерахувати стягнуті кошти на розрахунковий рахунок: р/р0265 в ПАТ "Перший ОСОБА_3" м. Одеси, МФО 300506, .

Зазначена заява судом була задоволена, у зв'язку з чим, провадження по скарзі в частині п.п.3, 4, 5 прохальної частини скарги було припинено.

Представник позивача скаргу підтримує в частині визнання протиправною бездіяльність Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо неперевірки майнового стану боржника при примусового виконанню наказу господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. в межах виконавчого провадження №52259760 відкритого 19.09.2016р.

Представник відповідача в судові засіданні з розгляду скарги не з'являвся, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, свою позицію щодо скарги позивача суду не навів.

Представник Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області проти скарги заперечує та просить суд відмовити у її задоволенні з підстав викладених у відзиві на скаргу (вх.№5997/16 від 14.03.2017р.).

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.01.2014р. позов задоволено повністю, стягнуто з комунального підприємства "Домоуправління №18" (65059, АДРЕСА_1, код ЄДРЮОФОП 03350019) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, б. 28 Б, код ЄДРЮОФОП 00131713) 120 134 (сто двадцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 84 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 2 172 (дві тисячі сто сімдесят дві) грн. 67 коп. 3% річних, 280 (двісті вісімдесят) грн. 98 коп. інфляційних нарахувань, 5 242 (п'ять тисяч двісті сорок дві) грн. 17 коп. пені, 2 556 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 61 судового збору.

03.02.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України.

В обґрунтування поданої скарги позивач зазначає, що в період з 19.09.2016р. (дата відкриття виконавчого провадження) і до 24.01.2017р. головним державним виконавцем Київський ВДВС м. Одеси ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, направлених на примусове виконання судового наказу №916/2957/13 від 31.01.2014р.

На думку скаржника, бездіяльність державного виконавця щодо неперевірки майнового стану боржника при примусового виконанню наказу господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. в межах виконавчого провадження №52259760 відкритого 19.09.2016р., що і стало підставою для публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" звернутись до господарського суду Одеської області із даною скаргою.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.19 названого закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України (п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч.1 ст.25 вказаного закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу - Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

.В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродов-ж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_4 проти України", рішення від 15.10.2009 р,).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

З врахуванням наведеного та встановлення судом тривалого не виконання рішення суду у даній справі, судом встановлено протиправну бездіяльність Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо неперевірки майнового стану боржника при примусового виконанню наказу господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. в межах виконавчого провадження №52259760 відкритого 19.09.2016р., у зв'язку з чим, скарга публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (вх.№2-654/17 від 03.02.2017р.) на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України підлягає судом задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо неперевірки майнового стану боржника при примусового виконанню наказу господарського суду Одеської області №916/2957/13 від 31.01.2014р. в межах виконавчого провадження №52259760 відкритого 19.09.2016р.

Суддя О.В. Цісельський