УХВАЛА

29.03.2017№ 910/5305/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали скарги публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (далі - Компанія), м. Київ, на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ,

у справі № 910/5305/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна», м. Київ,

до Компанії

про стягнення 19 280 841,92 грн.,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Компанії: 18 719 264 боргу, який утворився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу насіння від 05.07.2013 №109/2013, та 561 577,92 грн. 3% річних, а всього 19 280 841,92 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015, позов задоволено частково; стягнуто з Компанії з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Товариства 18 719 264 грн. основного боргу та 70 951,46 грн. судового збору; повернуто Товариству 312 536,82 грн. судового збору.

13.05.2015 на виконання вказаного рішення суду видано накази.

Товариство 18.05.2016 подало суду скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), в якій позивач просив суд:

- поновити пропущений строк оскарження постанови ВДВС від 01.02.2016 як пропущений з поважних причин;

- визнати дії ВДВС з виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г неправомірними;

- скасувати постанову ВДВС про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2016 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г;

- зобов`язати ВДВС виконати наказ господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г;

- витребувати у ВДВС матеріали виконавчого провадження ВП №49881496 для огляду їх в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2016 відмовлено Товариству у задоволенні скарги на дії державного виконавця ВДВС.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 вказану ухвалу суду скасовано; резолютивну частину ухвали викладено в такій редакції:

- задовольнити частково скаргу Товариства на дії державного виконавця ВДВС у справі №910/5305/15-г;

- визнати дії ВДВС з виконання судового наказу №910/5305/15-г, виданого господарським судом міста Києва 13.05.2015 неправомірними;

- скасувати постанову ВДВС від 01.02.2016 ВП №49881496 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №910/5305/15-г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 виправлено в постанові від 18.11.2016 допущену технічну описку, а саме у пункті 3 резолютивної частини виключено перше речення такого змісту «Резолютивну частину ухвали викласти в наступній редакції».

18.01.2017 матеріали справи скеровано до Київського апеляційного господарського суду у зв'язку із надходженням заяви Компанії про роз'яснення постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016.

Компанія 16.02.2017 подала суду скаргу на дії ВДВС, мотивовану тим, що:

- 01.02.2017 старшим державним виконавцем ВДВС Пироговською-Харітоновою Я.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №49881496;

- державний виконавець посилається на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016; зі змісту резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 вбачається, що суд апеляційної інстанції спочатку скасував ухвалу господарського суду міста Києва від 11.07.2016, а наступним пунктом вніс зміни до вже скасованої ухвали; тож, станом на 01.02.2017 (дата прийняття оскаржуваної постанови), є відсутнім рішення суду, яке скасовує постанову про закінчення виконавчого провадження; державний виконавець мав би звернути особливу увагу на даний факт;

- 08.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 20 669 237 грн.;

- державним виконавцем не враховано встановлену у постанові Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 обставину, а саме: надані боржником платіжні доручення свідчать про виконання останнім зобов'язань за договором купівлі-продажу насіння від 05.07.2013 №109/2013 на суму 6 950 000 грн.; відповідні платіжні доручення у державного виконавця є та містяться в матеріалах справи; отже, сума до стягнення як мінімум зменшена на 6 950 000 грн.; таким чином, постанову про арешт прийнято через 7 (сім) днів з дати прийняття постанови про відновлення виконавчого провадження, а не під час відкриття виконавчого провадження, що є порушенням статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»; арешт накладено на кошти боржника, що в сумі значно перевищує залишок несплаченої заборгованості (суму, яка підлягає стягненню);

- 08.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Компанії; разом з тим, відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом; сума грошових коштів фактично не стягнута; розмір такої суми є значно меншим; вбачається невідповідність постанови від 08.02.2017 про стягнення виконавчого збору статті 27 Закону.

Таким чином, Компанія у скарзі просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Пироговської-Харітонової Я.О. щодо винесення постанови від 01.02.2017 про відновлення виконавчого провадження №49881496, постанови від 08.02.2017 про арешт коштів боржника та постанови від 08.02.2017 про стягнення виконавчого збору неправомірними;

- визнати постанову від 01.02.2017 про відновлення виконавчого провадження №49881496 незаконною та скасувати її;

- визнати постанову від 08.02.2017 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №49881496 незаконною та скасувати її;

- визнати постанову від 08.02.2017 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49881496 незаконною та скасувати її.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2017 відкладено розгляд питання про прийняття до розгляду скарги Компанії «Райз» до повернення матеріалів справи №910/5305/15-г з Київського апеляційного господарського суду.

Матеріали справи №910/5305/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність повернення Компанії скарги і доданих до неї документів з огляду на таке.

У пункті 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК України, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України тощо.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У пункті 4 розділу скарги «Додатки» зазначено «Копії документів, що підтверджують направлення скарги сторонам».

Компанією до матеріалів скарги додано:

- фіскальний чек від 16.02.2016 і опис вкладення у цінний лист від 16.02.2016 на підтвердження надіслання скарги і доданих до неї документів ВДВС на адресу: 01001, м. Київ, вул. Городецька, 13;

- фіскальний чек від 16.02.2016 і опис вкладення у цінний лист від 16.02.2016 на підтвердження надіслання скарги і доданих до неї документів Товариству на адресу: 02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 172Б.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України встановлено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства є саме: 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 14Б.

Отже, Компанією матеріали скарги надіслано за неналежною адресою Товариства.

Ненадіслання Товариству позовної заяви та доданих до неї документів тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України, в якому зазначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №910/5305/15-г повернути публічному акціонерному товариству «Компанія «Райз» без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко