ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 березня 2017 р. Справа № 909/1209/13

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б. В. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву торгово-виробничого малого підприємства "Явір" про роз"яснення рішення від 31.07.2014

по справі

за позовом: виконуючого обов"язки прокурора Снятинського району Івано-Франківської області, вул. Лотоцького,18, м. Снятин, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78300, в інтересах держави в особі органу, який уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Снятинської міської ради, вул. Шевченка, 70, м. Снятин, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78300,

до відповідача: торгово-виробничого малого підприємства "Явір", вул. Виноградна, 32, корпус А, м. Снятин, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78300,

про повернення земельної ділянки площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 та демонтування тимчасової малої архітектурної форми по торгівлі квітами та попутною гастрономією

за участю:

Прокурор: Хомин М.В. (посвідчення № 044477 від 05.10.16);

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01-21/156 від 01.03.17) - представник

Від відповідача (заявника) : ОСОБА_2 (довіреність від 28.03.17) - представник)

ВСТАНОВИВ:

Торгово-виробничим малим підприємством "Явір" 13.03.2017 (вх. № 3070/17) подано до суду заяву про роз"яснення рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014, в якій просили роз"яснити скільки по кількості зобов"язано ТВМП "Явір" демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28.

Ухвалою суду від 15.03.2017 призначено розгляд заяви про роз"яснення рішення суду в судовому засіданні на 30.03.2017.

Представник заявника ТВМП "Явір" в судовому засіданні заяву підтвердив, з підстав викладених в заяві.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви про роз"яснення рішення, оскільки рішення чітке та зрозуміле.

Вислухавши представників сторін, оцінивши подані ними документи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду від 31.07.2014 задоволено позов виконуючого обов"язки прокурора Снятинського району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі органу, який уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Снятинської міської ради до торгово-виробничого малого підприємства "Явір" про повернення земельної ділянки площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 та демонтування тимчасової малої архітектурної форми по торгівлі квітами та попутною гастрономією та зобов"язано торгово-виробниче мале підприємство "Явір" повернути в землі запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28, демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 та стягнути з торгово-виробничого малого підприємства "Явір" в дохід Державного бюджету 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2013 року, що набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014 року, видано наказ № 1146 від 15.10.2014 року, про стягнення з торгово-виробничого малого підприємства "Явір" в дохід Державного бюджету 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп. судового збору, який на виконання вимог ст. 116 ГПК України надіслано стягувачу, а саме: Державній податковій інспекції у Снятинському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

На виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2013 року, що набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014 року, видано накази від 17.12.2014 про зобов"язання торгово-виробничого малого підприємства "Явір" повернути в землі запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 та демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28.

Ухвалою суду від 02.04.2015 відмовлено в задоволенні заяви ТВМП "Явір" про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 19.11.2015 відмовлено в задоволенні заяви ТВМП "Явір" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2015 залишено без змін (с. Фрич М.М.).

Постановою ЛАГС від 21.01.2016 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

Ухвалою ВГСУ від 18.02.2016 касаційну скаргу ТВМП "Явір" на постанову ЛАГС від 21.01.2016 повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвалою суду від 1.03.2016 відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Постановою ВГСУ від 15.11.2016 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 залишено без змін, а касаційну скаргу ТВМП "Явір" без задоволення.

Приписами ст.89 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз"яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз"яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Питання, які просить роз"яснити заявник, відносяться до загальноюридичних та до компетенції органів державної виконавчої служби.

Отже, вимоги заяви не відповідають ст. 89 ГПК України, так як спрямовані не на усунення неточностей рішення суду або його незрозумілості шляхом роз'яснення, а фактично спрямовані на роз'яснення виконання рішення. Аналогічну правову позицію викладено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 6.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України заявником не надано доказів, що внаслідок неоднозначного розуміння рішення суду ускладнюється або стає неможливим його виконання, що зумовлює роз'яснення рішення суду.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Розглянувши в судовому засіданні заяву ліквідатора ТзОВ АПФ "Іскра" суд не вбачає підстав для її задоволення з наступних підстав:

Статтею 89 ГПК України передбачено, що суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів.

Роз'яснення судового рішення - це виправлення недоліків судового акта, яке полягає в усуненні його неясності та викладення його у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, вбачається, що роз'яснюючи судове рішення господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, ухвали, тобто не має права змінювати відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог ст. 84, 86 ГПК України, а лише роз'яснює зміст судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Згідно з абзацами 3 та 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення", здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

У резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

Отже, вирішуючи питання про межі, в яких має діяти суд, надаючи роз'яснення рішення, слід виходити з приписів ст. 84 ГПК України, відповідно до якої при задоволенні позову в резолютивній частині рішення за позовами про витребування майна чи про визнання права власності на майно вказуються - найменування майна та місце його знаходження .

Не може вважатися такою, що підлягає задоволенню заява про роз'яснення судового рішення зі змісту якої не вбачається в чому саме є незрозумілим зміст судового рішення та в чому неясність (нечіткість викладення) тексту такого рішення перешкоджає його виконанню.

У своїй заяві про роз"яснення рішення суду арбітражний керуючий просить суд роз"яснити поняття права позивача на нерухоме майно.

Однак, значення термінології "права" визначено цивільним законодавством України і не може довільно трактуватись судом.

Винисене у справі №909/887/13 рішення за своєю правовою природою є рішенням про визнання права на нерухоме майно , а тому на думку суду викладене в зрозумілій формі та не викликає труднощів у його виконанні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми закону, суд вважає що в задоволенні заяви ліквідатора ТзОВ АПФ "Іскра" про роз"яснення судового рішення слід відмовити.

Предметом позову в даній справі було: «повернути земельну ділянку площею 0,0043 га, яка знаходиться а м. Снятин, по вул. Шевченка, навпроти буд. 28 нормативно-грошова оцінка якої становить 5710,40 грн.» та «демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією». Як випливає з предмету позову, земля конкретизована лише площею та приблизним місцем знаходження. В свою чергу, тимчасова мала архітектурна форма, яка підлягає демонтуванню, відповідно до предмету, не конкретизована ні місцем знаходження ні площею, чи будь-якими іншими характеристиками, в тому числі кількісним показником.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Отже, як зазначено у позовній заяві та встановлено судом в резолютивній частині рішення, спір розглядався відносно демонтування однієї тимчасової малої архітектурної форми. Судове рішення прийнято відповідно до заявленого предмету позову. Питання демонтування кількох тимчасових малих архітектурних форм у позовній заяві як предмет позову не ставилося, та відповідно, судом не розглядалося.

Таким чином, виходячи із предмету позову та змісту судового рішення, суд вважає резолютивну частину рішення ясною, чіткою та зрозумілою, як наслідок не вбачає необхідності в наданні розяснення рішення суду.

Керуючись ст. 86 , 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви торгово-виробничого малого підприємства "Явір" про роз"яснення рішення від 31.07.2014, відмовити.

Суддя Деделюк Б.В.