РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"29" березня 2017 р. Справа № 902/1024/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

позивача- Лапковський О.Ю. (довіреність №2 від 03.01.2017р.);

відповідача- не зявився;

третьої особи- не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Публічного акціо-нерного товариства «Уманьавтодор» на рішення господарського суду Вінницької області від 30.01.2017 року у справі №902/1024/16

за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного

товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги

України» м.Луцьк

до Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

Служба автомобільних доріг у Волинській області м.Луцьк

про стягнення 258 853 грн. 95 коп. заборгованості за договором,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 Господарського про-цесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу зая-влено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у справі №902/1023/16 (суддя БанаськоО.О.) задоволено позов Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відк-ритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі в тексті Дочірнє підприємство) до Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» (надалі в тексті Товариство) про стягнення 258 853 грн. 95 коп. заборгованості за договором, інф-ляційних втрат і річних.(арк.справи 71-74).

Рішення вмотивоване тим, що договір субпідряду, акти приймання-передачі, довідка про вар-тість робіт підтверджують факт виконання Позивачем робіт, однак матеріали справи не містять до-казів оплати Відповідачем їх вартості, а тому обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню є вимога про стягнення 130 797 грн. 58 коп. основного боргу, задоволенню також підлягають 117 746 грн. 65 коп. інфляційних втрат та 10 309 грн. 72 коп. -3% річних.(арк.справи 72-74).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у даній справі та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.(арк. справи 81-83).

Скаржник вважає, що рішення прийняте місцевим господарським судом з невірним застосу-ванням норм матеріального права і неповним зясуванням обставин справи, що призвело до невір-них висновків та є необґрунтованим. Зазначає, що Договір укладався із умовою, що Служба автомо-більних доріг перераховує кошти Товариству, а вже тоді Товариство оплачує вартість виконаних робіт Дочірньому підприємству. Разом з тим, на момент розгляду справи Служба не розрахувалася із Відповідачем, а тому відсутні підстави для задоволення позову.(арк.справи 82-83).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.02.2017р. прийнято апеля-ційну скаргу Відповідача до провадження, справу призначено до слухання.(арк.справи 79).

Ухвалою від 21.03.2017р. відкладено розгляд справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Службу автомобільних доріг у Волинській області (надалі в тексті Служба автомобільних доріг).(арк.спра-ви 96-97).

Позивач 16.03.2017р. через канцелярію апеляційного суду подав відзив, у якому просить за-лишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.(арк.справи 93).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 21.03.2017р. та 29.03.2017р. представник Пози-вача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення. Зазначив, що третя особа станом на дату подання позову вже розрахувалася із Відповідачем за договором Ге-нерального підряду.

Скаржник та третя особа не забезпечили явку своїх представників у призначене на 29.03. 2017р. судове засідання суду апеляційної інстанції, хоч про час і місце розгляду скарги були пові-домлені у встановленому порядку.(арк.справи 98-99).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Уманьавтодор»-замовник та ДчП «Волинський об-лавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»-субпідрядник 09.09.2011р. уклали договір субпідряду №125 про надання за державні кошти послуг з поточного ремонту автомобільної доро-ги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000 (надалі в тексті Договір), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого субпідрядник зобовязався у 2011 році на свій ризик здійснити поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000, балансоутримувачем якої є Служба автомобільних доріг у Волинській області, а підрядник прийняти та оплатити роботи в межах виділених з дер-жавного бюджету фінансових ресурсів відповідно до розпорядження Кабміну від 08.08.2011р. № 763-р.(арк.справи 8-12).

Відповідно до п.1.4 Договору обсяги послуг надаються субпідрядником в межах фінансових ресурсів підрядника, призначених на ці цілі. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені за-лежно від реального фінансування видатків.

Ціна цього договору становить: 2 327 279 грн. з ПДВ (п.3.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору між сторони погодили, що усі розрахунки за надані послуги по Дого-вору здійснюється шляхом перерахування замовником відповідних коштів на рахунок підрядника або субпідрядника, за письмовим погодженням з підрядником, на підставі документів, визначених пунктом 4.2, підписаних уповноваженими представниками сторін, в межах забезпечення техноло-гічного циклу надання послуг.

Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акт приймання виконаних під-рядних робіт (ф.№КБ-2в), Довідка про вартість наданих підрядних послуг (ф.№КБ-3), що складаю-ться субпідрядником і подаються для підписання підряднику до 28 числа звітного місяця. Розра-хунок проводиться протягом 7 робочих днів з дати підписання відповідних документів сторонами за наявності бюджетних коштів на рахунку замовника в орган держказначейства. Одночасно з ф. №КБ-2в і ф.№КБ-3 субпідрядник надає підряднику розрахунок фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів, довідку про вартість матеріалів за підписом керівника та головного бухгал-тера субпідрядника (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.4.5 Договору вартість наданих послуг, що підлягають оплаті, обраховуєть-ся відповідно до порядку, визначеному в ДБН Д.1.1-1-2000, ВБН Д.1.1-218-1-2001, по усіх складо-вих вартості послуг, розрахованих у договірній ціні.

Пунктом 4.6 Договору між сторонами було погоджено, що субпідрядник відшкодовує під-ряднику витрати за послуги генпідряду в розмірі 0,5% від вартості виконаних робіт. Утримання цих сум проводиться при розрахунку за виконані роботи звітного місяця.

Пунктом 7.1 Договору, сторони передбачили, що у різ невиконання або неналежного вико-нання своїх зобовязань за Договором вони несуть відповідальність, передбачену законами та Дого-вором.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2011р. сторони уклали Додаткову угоду №179 до Договору, згідно якої виклали п.1.1 в наступній редакції: «Субпідрядник зобовязується в 2011-2012 роках на свій ризик надати послуги, зазначені в п.1.2 Договору, а підрядник прийняти і оп-латити такі послуги в межах виділених з державного бюджету фінансових ресурсів; у п.3.5 Дого-вору слова «на 2011 рік» виключили; п.5.1 Договору: «строк (термін) надання послуг з вересня 2011р. по 31 грудня 2012р.»; п.10.2 Договору: «Договір набуває чинності з моменту його укладен-ня і діє до 31 грудня 2012р. У разі неповного виконання сторонами своїх зобовязань договір про-довжує дію до повного виконання сторонами своїх зобовязань».(арк.справи 13).

Договір та Додаткову угоду до нього підписано зі сторони замовника головою правління ОСОБА_1 та зі сторони субпідрядника директором ОСОБА_2, скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 12-зворот, 13-зворот).

Матеріали справи містять скріплений відтисками печаток сторін акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в на суму 136 820 грн. за поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000. Вказаний акт підписаний представниками сторін у листопаді 2013 року. Замовником зазначено Службу авто-мобільних доріг, генпідрядником Товариство, а субпідрядником Дочірнє підприємство.(арк.спра-ви 14-15), а також Довідку форми №КБ-3 про вартість виконання будівельних робіт та витрат на поточний ремонт автодороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000. Довідка підписана представниками сторін та скріплена відтисками печаток Товариства та Служби 28.02.2014р.(арк.справи 16).

Матеріали справи також містять Локальний кошторис на будівництві щодо поточного ремо-нту автодороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000 на загальну суму 106 850 грн.(арк.справи 34-36).

Матеріалами справи не містять доказів оплати Відповідачем вартості виконаних робіт з по-точного ремонту автодороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451+000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 393+000-км 410+000. Разом з тим, Позивач заявив до стягнення 130 797 грн. 58 коп. основного бор-гу.(арк.справи 4).

Виходячи із суми боргу 130 797 грн. 58 коп., з підстав ст.625 ЦК України, Позивач нарахував 117 746 грн. 65 коп. інфляційних втрат за квітень 2014р. жовтень 2016р. та 10 309 грн. 72 коп. -3% річних за користування чужими коштами за період 01.04.2014р. по 14.11.2016р.(арк.справи 4).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства під час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволен-ню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Господарські зобовязання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором підряду.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 09.09.2011р. Договору між сторо-нами виникли відносини підряду, оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.837 ЦК Украї-ни: коли одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завдан-ням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану робо-ту.

Згідно зі статтею 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного вико-нання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу.

Аналогічно, згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконан-нанню у цей строк (термін).(ч.1 ст.530 ЦК України).

Колегія суддів встановила, що згідно 4.2 Договору протягом 7 робочих днів з дати підпи-сання відповідних документів сторонами (акт приймання виконаних підрядних робіт (ф.№КБ-2в) та довідка про вартість наданих підрядних послуг (ф.№КБ-3) за наявності бюджетних коштів на рахунку замовника в орган держказначейства.

Як стверджується матеріалами справи (Договором, Актом приймання виконаних будівель-них робіт, довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат) Відповідач прийняв ви-конані роботи, проте, не оплатив їх вартості.(арк.справи 8-16).

Крім того, у клопотанні про залученні до участі у справі третьої особи, а також в апеляцій-ній скарзі Відповідач не заперечує проти факту виконання робіт Позивачем та прийняття таких ро-біт.(арк.справи 42-43, 81-83).

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що із зазначених моти-вів, факт прийняття Відповідачем виконаних робіт стверджується матеріалами справи і в силу ст. 854 ЦК України зумовлює виникнення у нього зобовязання оплатити їх вартість.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що акт підписаний у листопаді 2013 року, а довід-ка 28 лютого 2014 року, таким чином в силу п.4.2 Договору Відповідач повинен був оплатити вар-тість виконаних робіт протягом 7 днів із дня підписання довідки, тобто 07 березня 2014 року.

Доказів оплати вартості виконаних робіт Відповідач суду не подав.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.96 ЦК Ук-раїни юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями. Тому відхиляються як безпідставні заперечення позовних вимог з мотиву неоплати вартості робіт Службою автомобіль-них доріг, що на думку Відповідача є підставою звільнення його від обовязку оплати. Апеляційний суд вважає, що між сторонами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.(ч.1 ст.1 ЦК України), які ре-гулюються актами цивільного законодавства України.

Відсутність у Відповідача необхідних коштів не звільняє цього субєкта від виконання зобо-вязання за договором, яке не припинилось відповідно до приписів глави 50 ЦК України.

Таким чином, невиконання Відповідачем своїх зобовязань за Договором порушує право По-зивача на отримання коштів за виконані належним чином роботи.

Враховуючи, що чинне законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до та-кого виду договорів виконання Договору повинно здійснюватись на загальних підставах.

Відтак, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню є вимога про стягнення з Публіч-ного акціонерного товариства «Уманьавтодор» 130 797 грн. 58 коп. вартості виконаних та не опла-чених робіт з поточного ремонту автомобільної дороги, що вірно встановлено судом першої інс-танції та стверджено матеріалами справи.

Крім стягнення основного боргу Позивач заявив додаткові вимоги інфляційні втрати та відсотки за користування чужими коштами.

Перевіривши з підстав ст.625 ЦК України розрахунок позовних вимог, колегія суддів вважає, що 3% річних в сумі 10 309 грн. 72 коп. за користування чужими коштами за період 01.04.2014р. по 14.11.2016р. та 117 746 грн. 65 коп. інфляційних втрат за квітень 2014р. жовтень 2016р., нарахо-вані з дотриманням вимог законодавства і з підстав ст.33 ГПК України підлягають стягненню з Від-повідача.

Таким чином, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнен-ня із Відповідача на користь Позивача 130 797 грн. 58 коп. основного боргу, 10 309 грн. 72 коп. -3% річних та 117 746 грн. 65 коп. інфляційних втрат, що вірно вказано господарським судом Він-ницької області, а тому оскаржуване рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задовлення.

Матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобовязань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржува-ного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» на рішення гос-подарського суду Вінницької області від 30.01.2017 року у справі №902/1024/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №902/1024/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.