Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"22" березня 2017 р. Справа № 927/201/17

За позовом Першого заступника прокурора Чернігівської області

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави

В особі: Міністерства освіти і науки України,

пр-т Перемоги, 10, м. Київ, 01135

Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

пр-т Миру, 14, м. Чернігів, 14005

До Відповідача-1: Державного професійно-технічного навчального закладу "Куликівський професійний аграрний ліцей",

вул. Миру, 43, смт. Куликівка, Чернігівська область, 16300

Відповідача-2: Селянського фермерського господарства "Колос",

вул. Миру, 100, смт. Куликівка, Чернігівська область, 16300

про визнання недійсним договору

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача-1: не з'явився.

Від Позивача-2: Будлянський В.М., довіреність №31-25-0.6-1035/2-17 від 13.01.2017, начальник юридичного відділу.

Від Відповідача-1: не з'явився.

Від Відповідача-2: не з'явився

У судовому засіданні прийняла участь старший прокурор відділу Прокуратури Чернігівської області Сидоренко Ю.К., службове посвідчення №005735 від 25.09.2012.

СУТЬ СПОРУ:

Першим заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області подано позов до Державного професійно-технічного навчального закладу „Куликівський професійний аграрний ліцей" та Селянського фермерського господарства „Колос" про визнання недійсним договору про надання послуги у вирощенні зернових культур від 07.03.2016, укладеного між Державним професійно-технічним навчальним закладом „Куликівський професійний аграрний ліцей" та Селянським фермерським господарством „Колос".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони договору фактично приховали за договором про надання послуг укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки умови спірного договору, в тому числі щодо здійснення обробки земельної ділянки та виконання інших сільськогосподарських робіт, спрямованих на вирощування врожаю, а також вжиття заходів щодо збирання врожаю, отриманого в результаті таких дій, врегулювання сплати грошових коштів засвідчують, що має місце використання Стороною-2 (Відповідачем-2) земельної ділянки Сторони-1 (Відповідача-1) з метою вирощування сільськогосподарських зернових культур та підтверджують передачу за встановлену плату права користування земельною ділянкою для здійснення підприємницької діяльності.

У судове засідання 22.03.2017 з'явилися Прокурор та повноважний представник Позивача-2.

Представники Позивача-1 та Відповідачів у судове засідання не з'явився, хоча Позивач-1 та Відповідачі належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

До початку судового засідання від представника Позивача-1 надійшло письмове пояснення, в якому Позивач-1 підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Разом з тим, до початку судового засідання Прокурором подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки Відповідачами після пред'явлення позову укладено 07.03.2017 угоду про припинення з 08.03.2017 дії оспорюваного договору.

До початку судового засідання Відповідачем-1 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача-1. Крім того, повідомлено, що 07.03.2017 було зупинено договір по обробітку землі.

До клопотання додана копія додаткової угоди від 07.03.2017 до договору про надання послуги у вирощенні зернових культур від 07.03.2016, відповідно до якої сторони домовилися припинити дію Договору про надання послуг у вирощуванні зернових культур від 07.03.2016 року за взаємною згодою сторін з 08 березня 2017 року.

Від Відповідача-2 заяв та клопотань не надійшло.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2016 між Державним професійно-технічним навчальним закладом „Куликівський професійний аграрний ліцей" (Сторона-1) та Селянським фермерським господарством „Колос" (Сторона-2) укладено договір про надання послуги у вирощенні зернових культур, відповідно до якого Куликівський професійний аграрний ліцей, згідно Постанови Кабінету Міністрів №796 від 27.08.2010р. надає послугу у вирощуванні зернових культур фермерському господарству СФГ „Колос" на своїй землі площею 100 га, кадастровий номер 742275100:11:0001, яка знаходиться на землях Куликівської селищної ради Куликівського району за межами населеного пункту.

Згідно з п.7.1. вказаного Договору він набирає юридичної сили з моменту його підписання і діє до 07.03.2017 року. Якщо жодна зі Сторін не заявить письмово за один календарний місяць до вказаної дати про намір припинити діє Договору, він вважається продовженим (пролонгованим) до 07.03. наступного року. Кількість пролонгацій є необмеженою.

07.03.2017 між Державним професійно-технічним навчальним закладом „Куликівський професійний аграрний ліцей" та Селянським фермерським господарством „Колос" укладено додаткову угоду до договору про надання послуги у вирощенні зернових культур від 07.03.2016, відповідно до якої сторони домовилися припинити дію Договору про надання послуг у вирощуванні зернових культур від 07.03.2016 року за взаємною згодою сторін з 08 березня 2017 року.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України:

"Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо:

1-1) відсутній предмет спору."

Як зазначено в абз.1,3 п.п.4.4. п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами) господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.216 зазначеного Кодексу:

"Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування."

Таким чином, основною метою визнання договору недійсним є повернення сторін в попередній стан.

Основною метою визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, в тому числі удаваного, є повернення такої ділянки у первісному стані в повне володіння, користування та розпорядження орендодавця.

Крім того, згідно зі ст.236 Цивільного кодексу України:

"1. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

2. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється."

В постанові по справі №3-912гс16 від 21 грудня 2016 року Верховний Суд України зазначив наступне:

"Отже, чинне законодавство не передбачає визнання недійсним правочину на майбутнє. У майбутньому можуть бути припинені виключно права та обов'язки сторін за тим недійсним правочином, за яким ці права та обов'язки передбачалися на майбутнє.

Фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним з моменту укладення, а зобов'язання за цим договором - припинятися на майбутнє."

Таким чином, метою визнання недійсним договору оренди є також і припинення прав та обов'язків сторін за цим договором на майбутнє.

Враховуючи, що після порушення провадження у справі Відповідачами 07.03.2017 укладено додаткову угоду про припинення дії Договору про надання послуг у вирощуванні зернових культур від 07.03.2016 року за взаємною згодою сторін з 08 березня 2017 року, у Відповідачів відсутні на даний момент будь-які права та обов'язки за вищевказаним договором, які б вимагали припинення їх на майбутнє.

З позову та його додатків не вбачається, що Відповідачем-1 здійснювалася саме передача Відповідачу-2 спірної земельної ділянки за оспорюваним Договором, а отже, що існує об'єктивна необхідність її зворотного повернення.

При цьому, Прокурором та Позивачами така позовна вимога, як застосування наслідків визнання недійсним оспорюваного Договору оренди у вигляді повернення спірної земельної ділянки Відповідачем-2 Відповідачу-1, і не ставилася.

Крім того, Прокурором і Позивачами не представлено суду доказів створення спірним договором певних юридичних наслідків, усунення яких вимагало б на даний час визнання недійсним спірного Договору.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що після припинення дії спірного Договору про надання послуг у вирощуванні зернових культур від 07.03.2016 додатковою угодою від 07 березня 2017 року, між сторонам залишилися будь-які спірні, неврегульовані питання, які б вимагали на даний момент визнання недійсним зазначеного Договору, а тому суд доходить висновку, що клопотання Прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Разом з тим, у клопотанні Прокурора про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору також заявлено клопотання про повернення сплаченого судового збору в сумі 3200,00 грн., сплаченого за подання даного позову.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір належить до судових витрат, розмір, порядок сплати, повернення і звільнення від сплати якого регулюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч.1 ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

Як вбачається з позовної заяви, Прокурором заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору про надання послуги у вирощенні зернових культур від 07.03.2016.

Тобто, за подання даного позову Прокурор повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Фактично Прокурором за подання даного позову сплачено 3200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39 від 16.01.2017, наявним у матеріалах справи.

Відповідно до п.п.1,5 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір":

"1. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю."

Як зазначено у п.п.5.1.-5.2. п.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами):

"Статтею 7 Закону врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

У її застосуванні господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке.

5.1. Статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними.

При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях.

5.2. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом)".

Отже, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає поверненню Прокурору з Державного бюджету України у зв'язку з внесенням його в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Разом з тим, враховуючи, що суд дійшов висновку про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору, судовий збір у розмірі 1600,00 грн., підлягає поверненню Прокурору з Державного бюджету України на підставі п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Усього Прокуратурі Чернігівської області, яка фактично сплатила судовий збір за подання даного позову, підлягає поверненню з Державного бюджету України 3200,00 грн. судового збору.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" (зі змінами) ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись Законом України "Про судовий збір", ст.44, п. 1-1 ч.1, ч.2 ст. 80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Прокурора про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору задовольнити.

2. Провадження у справі припинити.

3. Клопотання Прокурора про повернення сплаченого судового збору задовольнити.

4. Повернути Прокуратурі Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м.Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 02910114, р/р 6008 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) з Державного бюджету України (рахунок №3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, , код бюджетної класифікації доходів 22030101) у зв'язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, та припиненням провадження у справі 3200 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №39 від 16.01.2017 на суму 3200 грн. 00 коп., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/201/17.

5. Дана ухвала набирає законної сили 22 березня 2017 року та є виконавчим документом.

6. Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом трьох місяців.

7. Для вирішення питання про повернення судового збору Заявник має звернутись до органів Державної казначейської служби України.

Суддя І.В. Кушнір