ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Справа № 909/758/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Плотніцького Б.Д.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Михайлишин С.В.

за участю представників

від Позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від Відповідача: не зявились,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" №1394/12 від 01.12.2016 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 року, cуддя Стефанів Т.В.

у справі №909/758/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод", м. Івано-Франківськ

про стягнення коштів в сумі 104 444, 12 грн. за електроенергію, спожиту понад договірні обсяги споживання,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 року у справі № 909/758/16 позов задоволено. З Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" стягнуто 104 444, 12 грн. заборгованості за електроенергію, спожиту понад договірні обсяги споживання та 1 566, 66 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване обґрунтованістю вимог Позивача, зокрема тим, що для можливості отримати коригування договірних величин електроспоживання на травень 2016 року Споживачу необхідно було виконати наступні умови: здійснити оплату 50% вартості спожитої електричної енергії до 06.05.2016; здійснити оплату інших 50% вартості спожитої електричної енергії до 16.05.2016; звернутися до Постачальника із заявою про коригування договірних величин не пізніше ніж 24 травня 2016; здійснити оплату вартості додаткових обсягів споживання електричної енергії до 23.05.2016 у сумі 133509,60 грн. (70000 * 1,5894 * 20%). Проте, відповідачем не виконано жодної з вище перелічених умов. Відтак, споживання електричної енергії з перевищенням договірної величини, погодженої сторонами умовами укладеного Договору про постачання електричної енергії, є правовою підставою для стягнення двократної вартості електричної енергії, нарахованої на різницю фактично спожитої та договірної величини.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ПрАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав неповного зясування та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої доводи скаржник мотивує тим, зокрема, що рішення позивача про відмову у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії є неправомірним, оскільки на момент прийняття такого рішення відповідачем проведено повну оплату замовленої кількості електроенергії. Крім того, зазначає про те, що перевищення договірних величин споживання електроенергії є штрафною санкцією, і відповідно, тягне за собою необхідність оформлення відповідного акта про здійснення правопорушення, який може слугувати підставою для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.01.2017 року.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Плотніцького Б.Д. та з урахуванням положень абз. 2 пп. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 03.03.2016, розгляд вищевказаної справи 11 січня 2017 року не відбувся.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 року розгляд апеляційної скарги призначено на 01.02.2017р.

Призначене на 01.02.2017 року судове засідання не відбулось у звязку з повідомленням про замінування приміщення суду і необхідністю його обстеження, та екстренною евакуацією працівників суду та інших громадян, які перебували у приміщенні суду, що підтверджується актом перевірки обєкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів № 43/17 від 01.02.2017 року.

Враховуючи вказані обставини, розгляд справи призначено на 22.02.2017 року.

Ухвалою суду від 22.02.2017 року розгляд справи відкладено на 06.03.2017 року.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Плотніцького Б.Д. та з урахуванням положень абз. 2 пп. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 03.03.2016, розгляд вищевказаної справи 06 березня 2017 року не відбувся.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 року розгляд апеляційної скарги призначено на 29.03.2017р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та у письмових поясненнях спростовує доводи скаржника, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні 29.03.2017 року представники позивача підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та у письмових поясненнях до неї, і висловили свої міркування з питань, що виникли в ході розгляду справи. Просять у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін.

Скаржник участі уповноваженого представника у дане судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника скаржника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 року у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 24.11.08 між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" (змінено найменування на ПАТ "Прикарпаттяобленерго") та ВАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" (змінено найменування на ПрАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод") було укладено Договір про постачання електричної енергії № 516, відповідно до п. 1 якого Постачальник (позивач) продає електричну енергію Споживачу (відповідач) для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 4425 кВт, а останній - оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються користуватися законодавством України, Правилами користування електричною енергією - ПКЕЕ (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2.2 Договору Постачальник зобов'язується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

В силу п. 2.3.2 та п. 2.3.3 Договору Споживач зобов'язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму електроустановок, та оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків" та додатку 9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до Додаткового правочину від 08.12.15 про зміни до договору про постачання електричної енергії № 240516 від 24.11.08, договірні величини (обсяги) постачання електроенергії споживачу на розрахункові періоди 2016 року погоджено сторонами в обсязі 0 кВт/год. щомісячно.

При цьому, як зазначив у судовому засідання Позивач і це не заперечується Відповідачем, договірні обсяги постачання електроенергії на розрахункові періоди 2016 року в обсязі 0 кВт/год. щомісячно були подані саме Споживачем.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору Споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що звернення Споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Матеріали справи свідчать про те, що протягом січня-квітня 2016 року Відповідач звертався до Позивача з заявами про коригування лімітів споживання електроенергії у вказані періоди (а.с. 41-45).

27 травня 2016 року ПрАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" звернувся до ОСОБА_4 ПАТ "Прикарпаттяобленерго" із заявою про коригування ліміту споживання електричної енергії на травень місяць 2016 в кількості 70000 кВт. (а.с.16).

Однак, 02.06.2016 Позивачем прийнято рішення про відмову Споживачу у коригуванні договірних величин споживання електричної енергії на травень 2016 року, яке мотивоване недотриманням Споживачем умов договору та ПКЕЕ щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником (а.с.17).

Керуючись вимогами ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п.6.16 Правил та п.4.2.2 Договору Споживачу виставлено рахунок № 240516/4 від 09.06.2016 на суму 104444,12 грн. за перевищення договірних величин споживання електроенергії (а.с. 20).

При цьому, Постачальником враховано акт про використану ПрАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" електроенергію за травень 2016 в кількості 61992 кВт/год. (а.с.18).

Несплата Відповідачем вказаного рахунку слугувала підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Законом України "Про електроенергетику" встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії (частини 1, 2 ст.26 Закону).

Пунктом 3.2.1 укладеного між сторонами Договору встановлено право споживача на зміну (коригування) договірних величин споживання електроенергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Згідно з п. 5.1 договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 грудня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 «Обсяги постачання електричної енергії та потужності споживачу та субспоживачу») з визначенням очікуваного споживання електричної енергії та потужності для кожної площадки вимірювання. У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

За умовами пункту 5.5 договору звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Положеннями п. 4.4. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28, передбачено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Отже, згідно з п. 4.4 ПКЕЕ необхідними умовами для проведення коригування договірної величини споживання електричної енергії протягом розрахункового періоду є наявність попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником заяви споживача про коригування не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. При цьому постачальник електричної енергії вправі відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії (пункт 6.14 Правил).

Відповідно до п. 3 Додатку 2 до договору в редакції додаткового правочину від 08.12.2015 року у разі виникнення у споживача необхідності скоригувати договірну величину споживання електричної енергії на поточний розрахунковий період у сторону збільшення Споживач самостійно розраховує вартість додаткових обсягів споживання електро енергії як добуток додаткових обсягів споживання електричної енергії і тарифу попереднього розрахункового періоду та проводить оплату вартості додаткових обсягів споживання електричної енергії до звернення до Постачальника із заявою про коригування (а.с.16).

Як було зазначено вище, Додатковим правочином від 08.12.15 про зміни до договору про постачання електричної енергії № 240516 від 24.11.08, договірні величини (обсяги) постачання електроенергії Споживачу на розрахункові періоди 2016 року погоджено сторонами в обсязі 0 кВт/год. щомісячно.

27 травня 2016 року ПрАТ "ОСОБА_4 локомотиворемонтний завод" звернувся до ОСОБА_4 ПАТ "Прикарпаттяобленерго" із заявою про коригування ліміту споживання електричної енергії на травень місяць 2016 в кількості 70000 кВт.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до вимог ПКЕЕ та умов укладеного Договору, Відповідачем до дня звернення із заявою, тобто до 27.05.2016 на рахунок Постачальника електричної енергії мала бути сплачена вартість замовленого обсягу електричної енергії (70000 * 1,5894 * 20%) у розмірі 133 509,60 грн. Проте, станом на 26.05.16 Споживачем було оплачено лише 43,552,83 грн., що не заперечується останнім.

Таким чином, на момент звернення Відповідача до Постачальника з заявою про коригування договірної величини споживання електроенергії, Споживачем не дотримано умов договору в частині оплати вартості додаткових обсягів споживання електроенергії (до дня звернення).

Відповідно до пункту 13 «Порядку постачання електричної енергії споживачам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 1999 р. N 441, споживачі у разі перевищення встановлених граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування судового рішення у даній справі, оскільки доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому акті.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2016 року у справі № 909/758/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Суддя І.Б. Малех

Суддя О.В. Михалюк