РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017Справа №910/24545/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»

про стягнення 15084,12 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Славський М.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 15084,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2016, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Cherry», д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2 - ОСОБА_3 (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту №88085а6о від 30.03.2016, виплатив власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 15594,12 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Cherry», д.н.з.НОМЕР_1, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 15084,12 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №88085а6о, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Cherry», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 по справі №523/9707/16-п, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №88085а6о від 30.03.2016, на підставі страхового акту №1.003.16.0009085/АХА2123896 від 26.07.2016, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, в розмірі 15594,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням №257299 від 27.07.2016.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку №НМЗНа-19878 від 24.06.2016 СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Моторс Юг», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 15594,12 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ««Cherry», д.н.з.НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6971237 у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське», чинного на момент скоєння ДТП (18.06.2016). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №88085а6о від 30.03.2016, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Nissan», д.н.з.НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою (вих.№ЕЛ_1162 від 01.11.2016) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 15594,12 грн., однак відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 15084,12 грн.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б; ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 15084 (п'ятнадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 12 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 28.03.2017

Суддя Я.В. Маринченко