РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017Справа №910/3231/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобільний експрес»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012»

про стягнення 27 399,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Макушев С.О. - по дов. б/н від 10.03.2016

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобільний експрес» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» 27 399,00 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки продукції № 20-2016 від 20.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3231/17 та призначено її до розгляду на 21.03.2017.

Позивач в судовому засіданні 21.03.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 21.03.2017 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 01.03.2017 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 01.03.2017 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 6, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 01.03.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою було повернуто до суду поштовим відділенням зв'язку Київ-13 без вручення адресату з довідками форми Ф-20 з позначкою «не знайдено».

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 21.03.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мобільний експрес» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки продукції № 20-2016 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник продає та поставляє, а покупець купує продукти та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід'ємними частинами цього договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату отриманого товару повністю не здійснив, в зв'язку з чим виник борг в розмірі 27 399,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.5 договору договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015. У разі, якщо жодна сторона протягом 30 (тридцяти) календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявить про наміри його розірвання, цей договір вважається пролонгованим на тих же умовах, терміном на один календарний рік.

Сторонами доказів в підтвердження виявлення не бажання продовжувати договірні відносини не подано.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 27 399,00 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

№ РН-0002165 від 26.02.2016, № РН-0002209 від 26.02.2016, № РН-0002210 від 26.02.2016, № РН-0002211 від 26.02.2016, № РН-0002212 від 26.02.2016, № РН-0002213 від 26.02.2016, № РН-0002214 від 26.02.2016, № РН-0002215 від 26.02.2016, № РН-0002216 від 26.02.2016, № РН-0002217 від 26.02.2016, № РН-0002218 від 26.02.2016, РН-0002219 від 26.02.2016, № РН-0002220 від 26.02.2016, № РН-0002221 від 26.02.2016, № РН-0002378 від 17.03.2016, № РН-0002379 від 17.03.2016, № РН-0002380 від 17.03.2016, № РН-0002381 від 17.03.2016, № РН-0002382 від 17.03.2016, № РН-0002383 від 17.03.2016, № РН-0002384 від 17.03.2016, № РН-0002385 від 17.03.2016, № РН-0002386 від 17.03.2016, № РН-0002387 від 17.03.2016, № РН-0002388 від 17.03.2016, № РН-0002389 від 17.03.2016, № РН-0002390 від 17.03.2016, № РН-0002521 від 01.04.2016, № РН-0002522 від 01.04.2016, № РН-0002523 від 01.04.2016, № РН-0002524 від 01.04.2016, № РН-0002525 від 01.04.2016, № РН-0002526 від 01.04.2016, № РН-0002527 від 01.04.2016, № РН-0002528 від 01.04.2016, № РН-0002749 від 21.04.2016, № РН-0002750 від 21.04.2016, № РН-0002751 від 21.04.2016, № РН-0002752 від 21.04.2016, № РН-0002753 від 21.04.2016, № РН-0002754 від 21.04.2016, № РН-0002755 від 21.04.2016, № РН-0002960 від 11.05.2016, № РН-0002961 від 11.05.2016, № РН-0003142 від 26.05.2016, № РН-0003143 від 26.05.2016, № РН-0003144 від 26.05.2016, № РН-0003145 від 26.05.2016, № РН-0003146 від 26.05.2016, № РН-0003147 від 26.05.2016, № РН-0003148 від 26.05.2016, № РН-0003149 від 26.05.2016, № РН-0003150 від 26.05.2016, № РН-0003151 від 26.05.2016, № РН-0003152 від 26.05.2016, № РН-0003281 від 09.06.2016, № РН-0003282 від 09.06.2016, № РН-0003283 від 09.06.2016, № РН-0003284 від 09.06.2016, № РН-0003285 від 09.06.2016, № РН-0003286 від 09.06.2016, № РН-0003287 від 09.06.2016, № РН-0003288 від 09.06.2016, № РН-0003289 від 09.06.2016, № РН-0003447 від 29.06.2016, № РН-0003448 від 29.06.2016, № РН-0003449 від 29.06.2016, № РН-0003450 від 29.06.2016, № РН-0003451 від 29.06.2016, № РН-0003452 від 29.06.2016, № РН-0003453 від 29.06.2016, № РН-0003769 від 25.07.2016, № РН-0003770 від 25.07.2016, № РН-0003771 від 25.07.2016, № РН-0003772 від 25.07.2016, № РН-0003773 від 25.07.2016, № РН-0003774 від 25.07.2016, № РН-0003775 від 25.07.2016, № РН-0003776 від 25.07.2016, № РН-0003777 від 25.07.2016, № РН-0004294 від 18.08.2016, № РН-0004295 від 18.08.2016, № РН-0004296 від 18.08.2016, № РН-0004297 від 18.08.2016, № РН-0004298 від 18.08.2016, № РН-0004299 від 18.08.2016, № РН-0004300 від 18.08.2016, № РН-0004301 від 18.08.2016, № РН-0004302 від 18.08.2016, № РН-0004303 від 18.08.2016, № РН-0004304 від 18.08.2016.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 3.3 договору визначено, що покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, а саме стартові пакети, протягом 15 календарних днів з моменту реалізації. Покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, а саме скетч-карти протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем було на адресу відповідача направлено претензію № 48 від 28.12.2016 про сплату боргу сумі 27 399,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 0073 від 29.12.2016 та описом вкладення у цінний лист від 29.12.2016.

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідач досі не виконав зобов'язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 27 399,00 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 27 399,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобільний експрес» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобільний експрес» (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, 69, ) 27 399 (двадцять сім тисяч триста тридцять дев'ять) грн. 00 коп. основного боргу, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 24.03.2017.

СуддяВ.В.Сівакова