РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа № 924/1171/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Бучинська Г.Б. ,

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.01.2017 р. у справі №924/1171/16

за позовом першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2015 р.

за участю:

представника органу прокуратури - Ковальчук І.Л.

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи 1 - не з'явився

третьої особи 2 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.01.2017 року у справі №924/1171/16 (суддя Субботіна Л.О.) позов Першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2; 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2015р. - задоволено. Розірвано договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтиніського району, а саме нежитлового приміщення, площею 30,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 01.04.2015р. між Старокостянтиніською районною радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

В обґрунтування рішення суд, зокрема, зазначив, що умовами договору оренди № 15 від 01.04.2015р. не передбачено право орендаря передавати орендоване приміщення в користування іншій особі, в тому числі і для здійснення спільної діяльності, без згоди орендодавця. Матеріали справи не містять доказів надання позивачем згоди на передачу орендованого приміщення в користування ФОП ОСОБА_3 В судовому засіданні представник позивача вказує, що така згода не надавалась. Отже, при наданні орендованого приміщення в користування ФОП ОСОБА_3, відповідач порушив умови договору оренди № 15 від 01.04.2015р. та норми ст. 774 ЦК України. Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району №15 від 01.04.2015р., то зважаючи на приписи ст. 651, 773, 783 ЦК України, ст. 291 ГК України, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", положення п.п. 4.2.2, 7.4 договору оренди №15 від 01.04.2015р., вимога про розірвання вказаного договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 30.01.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок щодо передачі ФОП ОСОБА_1 спірного приміщення в користування іншій особі на підставі договорі про спільну діяльність, оскільки ФОП ОСОБА_1 за вказаним договором не передавав в користування ОСОБА_3 орендоване майно, а у відповідності до ст. ст. 1130,1132, 1133 ЦК України вніс своє право ним користуватись, як свою частку для здійснення спільної діяльності.

Позивачем, Старокостянтинівською районною радою, було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення господарського суду Хмельницької області від 30.01.2017 року у справі №924/1171/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Від відповідача (апелянта) надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому засідання.

Колегія суддів з приводу заявленого клопотання вважає за необхідне зазначити, що стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до абз.1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Водночас, згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника апелянта.

Розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника органу прокуратури, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 23.05.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23698374 від 28.08.2009р. нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить до комунальної форми власності, власниками якої є територіальні громади сіл Старокостянтинівського району в особі Старокостянтинівської районної ради.

01.04.2015р. між Старокостянтинівською районною радою (далі-орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-орендар) було укладено договір оренди №15 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району (далі-договір), згідно п.1.2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення площею 30,4 м.кв., розташоване за адресою АДРЕСА_1 для розміщення торговельного об'єкту з продажу непродовольчих товарів.

Згідно п. 3.1.1 договору орендар зобов'язаний використовувати орендовані приміщення (майно) відповідно до їх призначення, визначеного умовами договору.

У відповідності до п. 3.2.4 договору орендар має право здавати об'єкт, що орендується, у суборенду за згодою орендодавця.

Орендодавець має право контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання майна/приміщень, переданих в оренду, виступати з ініціативою щодо внесення змін та доповнень до договору оренди або його розірвання в випадку погіршення стану орендованого майна внаслідок недбалого використання або невиконання умов договору оренди (п.п. 4.2.1, 4.2.2 договору).

Договір оренди діє з 01 квітня 2015 року до 31 березня 2018 року (п.7.1 договору).

Згідно п. 7.3 договору зміна або розірвання договору оренди можливе за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця. Одностороння відмова від виконання договору оренди та від внесення змін не допускається, крім випадків, обумовлених пунктами 4.2.2 цього договору.

Договір оренди може бути розірвано на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.7.4 договору).

01.04.2015р. між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання - передачі нежитлового приміщення, за яким частина приміщення площею 30,40 м.кв., розташована за адресою: Хмельницька обл., АДРЕСА_1 передана в оренду відповідачу.

02.06.2016р. між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення, згідно п.п.1.1, 1.2 якого орендар передає, а суборендар приймає в суборенду частину нежитлового приміщення першого поверху торгового центру площею 30,4 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 для провадження господарської діяльності. У відповідності до п.3.2 договору строк суборенди починається з 02.06.2016р. та закінчується 30.12.2018 року (а.с. 25-28).

02.06.2016р. між орендарем та суборендарем підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення, за яким вказане приміщення передано в суборенду ОСОБА_2 (а.с. 29).

Матеріали справи також містять договір про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення від 02.06.2016р., укладений між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар), згідно п. 1.1 якого орендар та суборендар прийшли до згоди розірвати договір оренди від 02.06.2016р., у зв'язку з наявністю порушень вимог чинного законодавства при укладенні договору суборенди нежитлового приміщення та його невідповідності волевиявленню сторін, а також акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 02.06.2016р. від ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 (а.с. 58).

02.06.2016р. між ФОП ОСОБА_1 (далі - сторона 1) та ОСОБА_3 (далі - сторона 2) укладено договір №2 про спільну діяльність, згідно п.1.1 якого сторона 1 та сторона 2 уклали даний договір про те, що сторони об'єднують своє майно, грошові кошти та трудові внески, ділові зв'язки та репутацію тощо та спільно діють для отримання прибутку від здійснення господарської діяльності, пов'язаної із роздрібною торгівлею комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, наданням послуг відпочинку та розваг, надання інших послуг, а також іншої господарської діяльності, яка не заборонена чинним законодавством (а.с. 56-57).

Згідно п.п. 2.1.1, 2.2.2 вказаного договору сторона 1 зобов'язана надати стороні 2 по акту прийому-передачі приміщення, яке перебуває в користуванні сторони 1 на умовах оренди за адресою АДРЕСА_1, площею 30,4 кв.м. наступного дня після підписання даного договору. Сторона 2 зобов'язана використовувати майно, надане стороною 1, для проведення спільної діяльності у відповідності з його призначенням, визначеним умовами цього договору. Договір про спільну діяльність діє з 02 червня 2016р. до 31 березня 2018 року строком один рік та десять місяців (п.6.1 договору).

30.08.2016р. уповноваженою головою Старокостянтинівської районної ради комісією було проведено перевірку цільового використання приміщення, переданого в оренду ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт від 30.08.2016р. та встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 02.06.2016р. здає в суборенду приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 30,4 м.кв. ОСОБА_2 Приміщення використовується для розміщення інтернет-клубу, працює цілодобово. Суборендар ОСОБА_2 надає приміщення ОСОБА_3, яка і розташувала в приміщенні інтернет-клуб. Комісією зроблено висновок, що орендоване приміщення за адресою АДРЕСА_1 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здає в суборенду без дозволу власника. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здає в оренду дане приміщення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 Строк дії договору суборенди більший, ніж договір оренди (а.с. 24).

Листами № 494 від 19.10.2016р. та №511 від 02.11.2016р. голова районної ради звертався до ФОП ОСОБА_1, в яких повідомляв про розірвання договору та необхідність звільнення орендованого приміщення. Однак, відповідач повідомив у заявах від 18.10.2016р. та 02.11.2016р., що згідно п.7.4. договору, договір оренди може бути розірвано на вимогу однієї із сторін лише за рішенням суду.

Оцінюючи встановлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Розірванням договору є припинення договірного зобов'язання, тобто зникнення правового зв'язку між сторонами договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов'язків.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Підстави розірвання договору найму на вимогу наймодавця визначено у ст. 783 Цивільного кодексу України, згідно якої, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положення договору оренди від 01.04.2015 року не передбачають права орендаря передавати орендоване приміщення в користування третіх осіб без згоди на це орендодавця, натомість пунктом 3.2.4 договору оренди від 01.04.2015 року встановлено, що орендар має право здавати об'єкт, що орендується, у суборенду за згодою орендодавця.

Доводи апелянта про те, що ФОП ОСОБА_1 за договором про спільну діяльність від 02.06.2016 року орендоване майно не передавав в користування ОСОБА_6, а у відповідності до ст. ст. 1130,1132, 1133 ЦК України вніс своє право ним користуватись, як свою частку для здійснення спільної діяльності, оцінюється колегією суддів критично, оскільки пунктом 2.1.1. вказаного договору чітко визначено обов'язок ФОП ОСОБА_1 надати ФОП ОСОБА_3 по акту прийому передачі приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 30.4 м.кв., наступного дня після підписання даного договору, а пунктом 2.2.4 договору про спільну діяльність визначено обов'язок ФОП ОСОБА_3 у разі припинення дії даного договору, повернути ФОП ОСОБА_1 майно, надане для спільної діяльності в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в користування, з урахуванням фізичного зносу.

З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч положенням ст. 774 ЦК України та п. 3.2.4 договору оренди, було передано в користування іншій особі без згоди позивача орендоване майно, а саме: приміщення що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 30.4 м.кв., що у відповідності до ст. 783 ЦК України є підставою для розірвання договору найму на вимогу наймодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Приписами ст. 773 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Пунктами 1.1, 1.2, 3.1.1 договору оренди № 15 від 01.04.2015р. сторони погодили, що орендоване нежитлове приміщення площею 30,4 м.кв., розташоване за адресою АДРЕСА_1 використовується для розміщення торговельного об'єкту з продажу непродовольчих товарів. Орендар зобов'язаний використовувати орендовані приміщення (майно) відповідно до їх призначення, визначеного умовами договору.

Колегією суддів встановлено, що в порушення наведених умов договору орендарем було передано майно в користування ФОП ОСОБА_3, якою в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було розташований інтернет-клуб, що підтверджується актом про встановлення цільового використання орендованого приміщення від 30.08.2016р. (а.с.24) та копіями матеріалів із кримінального провадження №0000123, зокрема, і письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_3 (а.с. 71-79).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач допустив порушення умов договору оренди шляхом використання орендованого майна не за призначення всупереч умовам договору та норм чинного законодавства, а тому зважаючи на приписи ст. 651, 773, 783 ЦК України, ст. 291 ГК України, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", положення п.п. 4.2.2, 7.4 договору оренди №15 від 01.04.2015р., позовна вимога про розірвання договору оренди від 01.04.2015 року обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 30.01.2017 р. у справі №924/1171/16 залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №924/1171/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.