ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" квітня 2017 р.Справа № 916/385/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Р-20065";

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Р-20065", в якій просить суд в рахунок погашення заборгованості у сумі 20 073, 72 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 529 866,59 грн.) за Кредитним договором №012/15-28/164 від 18.04.2008р. звернути стягнення на предмет застави: легковий автомобіль марки NISSAN MICRA, 2008 року випуску, кузов №SJNFBAK12U3026184, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №125860, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008р., шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на наступне.

Так, відповідно до Кредитного договору №012/15-28/164 від 18.04.2008р., Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль") було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 13 100,00 дол. США строком до 18.04.2016р. із сплатою 13,5% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобовязання в порядку та строки визначені договором.

Позивач зазначає, що надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п.3.2. Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується Меморіальним валютним ордером №TR012/15-28/164 від 21.04.2008р.

З метою зменшення фінансового навантаження на позивальника в умовах кризових явищ в економіці України, між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 від 20.05.2008р., а також Додаткову угоду №012/15-28/164/3 від 30.09.2009р. із встановленням нової відсоткової ставки (14,75 % річних), при цьому графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції.

Позивач наполягає на тому, що відповідачем не виконуються умови визначені кредитним договором та додатковими угодами до нього, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, у зв'язку із чим станом на 20.12.2016р. заборгованість по кредиту становить 5 424,66 дол.США ( в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 143 189,51 грн.), а також щодо сплати відсотків, у зв'язку із чим станом на 20.12.2016р. заборгованість по сплаті відсотків становить 5 072,78 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 133 901,27 грн.).

З огляду на несвоєчасну сплату кредиту та погашення відсотків, позивачем було нараховано пеню в сумі 9 576,28 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 252 775,81 грн.) .

Позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу від 21.04.2008р., згідно якого позивач передав у заставу належний товариству на праві власності автомобіль, а саме: легковий автомобіль марки NISSAN MICRA, 2008 року випуску, кузов №SJNFBAK12U3026184, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №125860, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008р., та на підставі п.1.3. договору зазначено, що предмет застави оцінюється сторонами в сумі 94 385,00грн.

Таким чином, позивач вважає, що з укладенням Кредитного договору та Договору застави транспортного засобу позивач отримав законне право, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на заставне майно, а також стягнути з позичальника суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на теперішній час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань перед позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє Банку матеріальну шкоду, позивач був вимушений звернутись до суду із відповідним позовом.

Крім того, разом із позовом позивачем було подано заяву про розгляд справи без участі його представника, яка зареєстрована за вх.№3587/17 (а.с.65). Аналогічна за змістом заява від позивача також надійшла 15.03.2017р. за вх.6067/17 (а.с.71).

Ухвалою суду від 16.02.2017р. було порушено провадження у справі №916/385/17 із призначенням її до розгляду в засіданні суду на 15.03.2017р.

Ухвалою суду від 15.03.2017р., приймаючи до уваги незявлення в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також невиконання вимог ухвали суду, розгляд справи було відкладено на 03.04.2017р.

Вказаною ухвалою позивача було зобовязано надати суду певні додаткові докази, зокрема, докази, що підтверджують вартість заставленого майна незалежну оцінку, або викласти правову позицію щодо призначення у справі судової товарознавчої експертизи.

03.04.2017р. представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від останнього на електронну адресу суду за вх.№2-1823/17 надійшла заява про призначення у справі товарознавчої експертизи (а.с.79-80), проведення якої він просить доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на розгляд та вирішення експерта поставити наступне питання:

- визначити початкову ціну предмета застави: легковий автомобіль марки NISSAN MICRA, 2008 року випуску, кузов №SJNFBAK12U3026184, реєстраційний номер ВН 8035ВТ, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №125860, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008р., для її подальшої реалізації.

Представник відповідача в судові засідання 15.03.2017р. та 03.04.2017р. не з'являвся, про поважність причин незявлення та неподання витребуваних судом доказів суд не сповістив, про місце, дату та час судових засідань був повідомлений належним чином, шляхом надсилання вищевказаних судових ухвал на адресу, зазначену у спеціальному витязі з ЄДР та на адресу керівника підприємства.

Розглянувши матеріали справи, клопотання Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль"про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

На підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п 9.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 6 "Про судове рішення", у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду, при цьому господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішеннях про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) - дані, визначені в частині другій статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в частині першій статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" до актів законодавства, якими слід керуватись у вирішенні питань призначення судової експертизи в судовому процесі, відносяться, зокрема, Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N 144/5, далі - Інструкція), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.1.2.4. вищезазначеної Інструкції одним з основних видів судових експертиз є товарознавча експертиза: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Пунктом 1.1. вищезазначених Науково-методичних рекомендацій встановлено, що до числа об'єктів товарознавчої експертизи належать: товари народного споживання, обладнання та сировина. Об'єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.

Різновидом товарознавчої експертизи є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза), об'єктами якої є колісні транспортні засоби і їх комплектуючі.

Відповідно до п. 1.2. Рекомендацій, основними завданнями товарознавчої експертизи є, зокрема, визначення вартості товарної продукції.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги відсутність у суду доказів, що підтверджують вартість заставного майна, суд вважає, що визначення такої вартості має вирішуватися шляхом проведення у справі № 916/385/17 судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до частини другої статті 41 ГПК учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом.

Приймаючи до уваги вищезазначене, а також перелік питань, поставлених Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль" у поданому клопотанні, а також орієнтовний перелік питань, що міститься у вищезазначених Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, суд вважає за необхідне поставити на вирішення експертизи наступне питання:

"Яка ринкова вартість предмета застави: легкового автомобіля марки NISSAN MICRA, 2008 року випуску, кузов №SJNFBAK12U3026184, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №125860, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008р."

Вирішуючи питання щодо експертної установи, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України, проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу

Згідно п.1.6. вищезазначеної Інструкції експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

З огляду на викладене, а також з урахуванням пропозиції позивача щодо експертної установи, суд вважає за необхідне доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

З урахуванням того, що експертизу призначено за клопотанням позивача, суд вважає за необхідне покласти витрати, повязані з проведенням судової товарознавчої експертизи на Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль".

Провадження у справі, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, підлягає зупиненню до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 41,86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 916/385/17 судову товарознавчу експертизу.

2. Доручити проведення судової товарознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

3. Направити до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали господарської справи № 916/385/17 для проведення експертизи.

4. Поставити перед судовою товарознавчою експертизою наступне питання:

"Яка ринкова вартість предмета застави: легкового автомобіля марки NISSAN MICRA, 2008 року випуску, кузов №SJNFBAK12U3026184, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Р-20065" на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №125860, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008р."

5. Керівнику Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України доручити проведення експертизи необхідному колу експертів відповідних галузей знань.

6. Попередити осіб, які безпосередньо проводитимуть судову будівельно-оціночну експертизу, про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. Витрати з проведення експертизи покласти на Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль".

8. Зобовязати Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" надати до суду докази оплати експертизи.

9. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Р-20065" забезпечити експерту доступ до обєкту дослідження.

10. Зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України відповідно до ст. 42 ГПК України надіслати копію експертного висновку сторонам по справі.

11. Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобовязати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

12. Провадження у справі №916/385/17 зупинити до закінчення проведення експертизи та повернення справи до господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.М. Щавинська