ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Справа № 904/8859/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: Багрова Є.О., представник, довіреність №8275-К-О від 29.12.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року у справі №904/8859/16

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Кіровоград

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м.Дніпро в особі Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Кіровоград

про стягнення коштів з рахунку в розмірі 329 180 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення грошових коштів в розмірі 329 180 грн. 64 коп. з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк») на свою користь та перерахувати їх з розрахункового рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2, МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року у справі №904/8859/16 (суддя Назаренко Н.Г.) в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2014 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про відкриття поточного рахунку, та йому відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 (а.с.12).

Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua,riразом із зазначеною анкетою (заявою) становлять договір банківського обслуговування.

Відкриття рахунку НОМЕР_1 підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №08.7.0.0/18 від 02.10.2014 року (а.с. 13).

Як зазначає позивач у позовній заяві, у листопаді 2015 року йому відмовлено відповідачем у проведенні фінансових операцій по розрахунковому рахунку НОМЕР_1 та вказаний рахунок заблоковано.

Згідно листа №26.0.0.0/1-136-015 від 17.11.2015 року відповідач, посилаючись на ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність», просив позивача надати договори, рахунки, накладні, на підставі яких в період з 01.08.2015р. по 01.11.2015 року на рахунок позивача надходили грошові кошти та надати пояснення (а.с. 15).

19.11.2015 року позивач надав відповідачеві пояснення на лист №26.0.0.0/1-136-015 від 17.11.2015 року та необхідні документи (а.с. 16).

Позивач листом від 27.11.2015 року звернувся до відповідача з вимогою терміново здійснити розблокування рахунку НОМЕР_1 (а.с. 17).

Відповідач відповіді на лист не надав, рахунок не розблокував.

12.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, якою просив рахунок НОМЕР_1 закрити, залишок коштів у сумі 329 180 грн. 64 коп. видати на руки або перерахувати на рахунок НОМЕР_2 МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с. 20).

Листом від 02.08.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160721/1162 відповідач відмовив позивачеві у закритті рахунку НОМЕР_1 у зв'язку з невірним оформленням заяви про його закриття (а.с. 21).

На момент подання позову відповідач не перерахував грошові кошти у сумі 329 180 грн. 64 коп. на рахунок позивача НОМЕР_2 МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", що і стало причиною спору.

Згідно довідки №08.7.0.0.0/29 від 25.10.2016 року, станом на 24.10.2016 року на рахунку № 9002 залишок грошових коштів становить 329 180 грн. 64 коп. (а.с. 39).

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти (ч.1, ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Цивільний обов'язок - це вимога до суб'єкта цивільного права діяти (або не вчиняти дії), забезпечена можливістю правового примусу до належної поведінки. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 Цивільного кодексу України).

Для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій банки відкривають рахунки юридичним особам, зареєстрованим в установленому чинним зако нодавством України порядку особам на умо вах, зазначених у договорі між установою банку та володільцем рахунка. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківські рахунки визначаються як рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до ст. 51 зазначеного Закону банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб відкриваються у гривнях та іноземній валюті. Метою договору банківського рахунка є належне виконання банком доручення клієнта щодо здійснення розрахунків з контрагентами. Договір банківського рахунка входить до групи договорів про надання послуг і є публічним до говором. Його правову природу становить змішана договірна конструкція, яка складається з елементів договорів доручення, банківського вкладу, попередньо го договору. Використання окремих елементів зазна чених договорів зумовлене широким комплексом взаємних обов'язків сторін за договором банківського рахунка. Банк зобов'язується відкрити клієнту рахунок, приймати й зарахову вати на рахунок клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших опера цій за рахунком (проводити списання коштів за платіжними документами, сплачувати клієнтові проценти за залишок коштів на рахунку тощо).

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Форма розпорядження на списання грошових коштів міститься в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року.

Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час (ч.1 ст. 1075 Цивільного кодексу України).

Розірвання договору банківського рахунка тягне за собою закриття рахунка. За наявно сті коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання пла тіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, нара хування і виплату відсотків на день закриття рахунка, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок підприємства, зазначений у заяві тощо). При цьому датою закриття рахунка вважається день, наступний після проведення остан ньої операції за цим рахунком. Якщо на рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття рахунка є день отримання банком цієї заяви. У день закриття рахунка банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунка (п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у на ціональній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку України від 12.11.2003 pоку).

За приписами ст. 21.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (п. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Одним із видів розрахункових документів є платіжне доручення, що містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (ст. 1.30, ст. 22.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги - доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (ст. ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту (ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Отже, обов'язок банку щодо перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок виникає після подання клієнтом банку відповідного розрахункового документу.

Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування (ст. 341 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка; банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1, 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач подав банку заяву про закриття рахунку у належній формі, здійснив ініціювання переказу залишку грошових коштів шляхом подачі платіжного доручення №1 від 28.11.2016 року (а.с.99), колегія суддів вважає, що у відповідача виник обов'язок по здійсненню завершальної операції за рахунком, внаслідок чого вимога щодо зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити переведення залишку коштів в сумі 329 180 грн. 64 коп. з розрахункового рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2, МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога щодо одночасного стягнення з відповідача спірної суми не ґрунтується на нормах закону, тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, зазначивши, що позивачем заявлені дві взаємовиключні позовні вимоги: стягнути грошові кошти в розмірі 329 180 грн. 64 коп. на користь ФОП ОСОБА_2 та перерахувати ці ж кошти на банківський рахунок, внаслідок чого оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року у справі №904/8859/16 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" перерахувати грошові кошти в розмірі 329 180 грн. 64 коп. з розрахункового рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2, МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 4 937 грн. 71 коп. судового збору за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області та 5 431 грн. 48 коп. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області у відповідності до ст. 116, ст. 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Березкіна

(Повний текст постанови складено 24.03.2017 року).