ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.03.2017 Справа № 920/1301/16

Господарський суд Сумської області, у складі: головуючого судді Джепи Ю.А., суддів Яковенко В.В. та Соп'яненко О.Ю., при секретарі судового засідання Галашан І.В., розглянувши матеріали справи № 920/1301/16:

За позовом: Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков", м. Черкаси

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 12 159 грн. 37 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12 159,37 грн., у тому числі: 9007,86 грн. основного боргу за договором поставки № 4000 від 11.06.2014, 449,15 грн. - 20% річних, 900,79 грн. штрафу у розмірі 10% та 1801,57 грн. штрафу у розмірі 20%; а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг банку по сплаті судового збору.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання свого повноважного представника не направив, судова ухвала від 03.01.2017 про призначення даної справи до розгляду у судовому засіданні повернута відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Із витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 за цією ж адресою відповідачеві направлялась і копія ухвали про порушення провадження у справі.

У судовому засіданні, яке відбулось 08.02.2017, судом було встановлено, що поставка товару відбувалась за місцезнаходженням магазину, належного відповідачу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, видаткові накладні № АКФ-148191 та № АКФ-148201 від 11.08.2017 не містять даних стосовно особи, яка отримала від представника позивача товар за договором поставки № 4000.

У зв'язку із встановленими фактами, судовою ухвалою від 08.02.2017 було зобов'язано позивача подати суду для огляду оригінали документів, доданих до позовної заяви; письмові пояснення стосовно особи, яка отримала товар за спірним договором; письмові пояснення стосовно правомірності нарахування відповідачу до сплати сум штрафу у розмірі 10% та 20 % за умовами пунктів 5.3, 5.4 договору поставки № 4000; податкові накладні, складені за наслідками господарської операції з поставки товару за договором № 4000; повторно зобов'язано відповідача подати відзив на позовну заяву; копію ухвали направлено сторонам у справі, у тому числі відповідачу за місцем реєстрації та за місцезнаходженням магазину (АДРЕСА_2).

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2017 позивачем надіслано для огляду в судовому засіданні оригінали документів, заяву № 45 від 10.03.2017 про припинення провадження у частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості - 9007,86 грн. та клопотання № 47 від 10.03.2017, в якому представник позивача просить суд провести розгляд справи без його участі.

Вище зазначені документи в судовому засіданні оглянуто та долучено до матеріалів справи, а оригінали документів повернуто поштою на адресу позивача.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши надані докази, суд встановив:

Між приватним підприємством «Торговий дім Поляков» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір поставки № 4000 від 11 червня 2014.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукти харчування та інші товари, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах Договору відповідно до виписаних накладних.

Відповідно до умов Договору позивачем відпущено, а відповідачем прийнято товар за видатковими накладними №№ АКФ-148191 та АКФ-148201 від 11.08.2016 на загальну суму 9007,86 грн.

Відпуск товару проведено на умовах відстрочення платежу в термін 14 календарних днів з моменту поставки, про що зазначено в п.п. 3.12, 4.2 договору поставки № 4000 від 11.06.2014.

Відповідачем, в порушення умов договору, зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконані належним чином не були.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що при порушенні покупцем п. 4.2 даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу до дня фактичного розрахунку відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», крім цього, збитки від інфляції та 20% річних від суми боргу за весь час прострочення.

Пунктом 5.3 даного договору поставки визначено, що при порушенні покупцем умов п. 4.2. на строк 30 днів, на покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від простроченої суми.

Пунктом 5.4 даного договору поставки визначено, що при порушенні покупцем умов п. 4.2. на строк 45 днів, на покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% від простроченої суми.

Так, у зв'язку з невиконанням покупцем свого обов'язку щодо оплати поставленого йому товару, виникла заборгованість у сумі 9007,86 грн., 449,15 грн. - 20% річних, 900,79 грн. - штраф у розмірі 10% від простроченої суми, 1801,57 грн. - штраф у розмірі 20% від простроченої суми.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Протягом судового розгляду справи відповідач погасив суму основного боргу в розмірі 9007 грн. 86 коп., відповідні докази на підтвердження даного факту наявні у матеріалах справи.

Враховуючи, що сплата суми основного боргу відбулась після порушення провадження у справі, суд зазначає, що провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 449,15 грн. - 20% річних, 900,79 грн. - штраф у розмірі 10% від простроченої суми, 1801,57 грн. - штраф у розмірі 20% від простроченої суми.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Але, разом з тим, суд вважає неправомірним одночасне нарахування відповідачу штрафу у розмірі як 10%, так і 20% від простроченої суми заборгованості, виходячи з положення ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, судом в задоволенні позовних вимог, в частині стягнення штрафу у розмірі 10% від простроченої суми заборгованості відмовлено.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача штрафу та 20% річних передбачене діючим законодавством України та умовами договору, судом здійснений перерахунок нарахованих сум за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2016, на підставі якого суд робить висновок про правомірність вимог позивача в частині стягнення з відповідача 449,15 грн. - 20% річних від суми заборгованості та 1801,57 грн. 20% штрафу від простроченої суми.

Згідно із ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 255 грн. 07 коп. До того ж, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» сума, що сплачена за вимогою щодо стягнення основного боргу, за якою провадження у справі припинено (п.1-1 ч. 1 ст. 8 ГПК України), всього у розмірі 1122 грн. 93 коп. може бути повернута позивачеві з державного бюджету за його письмовою заявою на підставі відповідної судової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення 9007,86 грн. основного боргу - провадження у справі припинити.

3. В частині стягнення 900,79 грн. штрафу у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості - відмовити.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1; код ІПН НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Торговий дім ПОЛЯКОВ» (18030, м. Черкаси, вул. Чехова, 41, ) 449,15 грн. - 20% річних від суми заборгованості та 1801,57 грн. 20% штрафу від простроченої суми, а також 255,07 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.03.2017.

Головуючий суддя Ю.А.Джепа

Суддя В.В.Яковенко

Суддя О.Ю.Соп'яненко