Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" березня 2017 р. Справа № 906/292/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Рудик В.Р., службове посвідчення №033462 вид. 18.05.2015;

від відповідача-1: не прибув;

відповідача-2: ОСОБА_1, довіреність №1 від 18.04.2016;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави

до 1) Житомирської районної державної адміністрації

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖитомирАвтоІнтернешнл"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області

2) Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області

про визнання недійсними та скасування розпоряджень від 21.02.2005 за №112, від 08.04.2005 за №239, від 21.04.2005 за №275; визнання недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду від 13.05.2005 та зобов'язати повернути земельну ділянку

Спір розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Керівник Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 21.02.2005 за №112 "Про надання дозволу ТОВ "ОСОБА_2 Інтернешнл" на розробку технічної документації по встановленню меж земельних ділянок водного фонду в натурі (на місцевості) та складання договору оренди землі на території Луківської сільської ради»; визнання недійсним та скасування розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 08.04.2005 за №239 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду TOB «ОСОБА_2 Інтернешнл» земельної ділянки водного фонду, для рибогосподарських потреб на території Луківської сільської ради»; визнання недійсним та скасування розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 21.04.2005 за №275 «Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації №239 від 08.04.2005»; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки водного фонду кадастровий номер :02:001:0031 площею 8,65 га від 13.05.2005, укладеного між Житомирською райдержадміністрацією та TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл»; зобов'язання TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» повернути земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:0031 до земель запасу Луківської сільської ради шляхом підписання акту прийому-передачі.

28.04. 2016 до суду подано заяву (за вих. №4328кн/вих. 16 від 27.04.2016) про зміну підстав позову.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.05.2016 прийнято до розгляду заяву Житомирської місцевої прокуратури про зміну підстав позову та продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.06.2016 призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: 1. Чи відповідають параметри (конфігурація), розмір та площа земельної ділянки площею 8,20 га, що перебувала в оренді Приватного підприємства «Корчма» (Житомирська обл., Житомирський район, с. Млинище, вул. Л. Кучер, буд. 21) на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.08.2002 року параметрам (конфігурації) розміру та площі земельної ділянки, переданої в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖитомирАвтоІнтернешнл» (м. Житомир, вул. Ватутіна, 57) на підставі договору оренди земельної ділянки (водний об'єкт) від 13.05.2005 року, кадастровий номер :02:001:0031?

Проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Незалежному інституту судових експертиз (свідоцтво №35199548, 04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 3, офіс 7).

Також даною ухвалою провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Згідно надісланих на адресу суду клопотань експерта на адресу НІСЕ направлено копії матеріалів відведення в оренду земельної ділянки водного фонду площею 10,0 га на території Луківської сільської ради ПП "Корчма".

Крім цього, експерт витребовував каталог координат поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки водного фонду площею 10,0 га на території Луківської сільської ради, відведеної ПП "Корчма".

Згідно листа Управління Держгеокадастру у Житомирському районі від 01.12.2016 за вих. №9-603-99.3-6649/2-16 господарський суд повідомлено, що каталог координат поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки відсутній. Даний лист скеровано до НІСЕ.

В послідуючому на адресу господарського надійшло повідомлення №8730 Незалежного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи, відповідно до якого експерт повідомив, що виконання експертизи неможливе, оскільки не надано витребовуваних документів.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2017 провадження у справі №906/292/16 поновлено.

Ухвалою господарського суду від 01.03.2017 замінено третю особу - Луківську сільську раду Житомирського району Житомирської області на правонаступника - Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати поважними причини пропуску строків позовної давності та задовольнити в повному обсязі позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстави позову.

Відповідач-1 Житомирська районна державна адміністрація в судове засідання уповноваженого представника не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія реєстру на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 23.03.2017.

Представник другого відповідача проти позовних вимог заперечив. Водночас, підтримав заяву про застосування строку позовної давності.

Треті особи уповноважених представників для участі у справі також не направили, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Щодо строку розгляду справи, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В даному випадку строк розгляду справи, з урахуванням клопотання сторін про його продовження на 15 днів сплинув.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З врахуванням конкретних обставин цієї справи, спір вирішено у строк більший, ніж передбачено ст. 69 ГПК України, однак з дотриманням критеріїв розумності строку, визначених у практиці Європейського суду з прав людини (п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі Макаренко проти України, п. 27 Рішення Європейського суду з прав людини від 8 квітня 2010 року у справі "Гутка проти України", ухвала у справі "Малицька - Васовська проти Польщі" (від 5 квітня 2001 року, N 41413/98).

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача-2 та дослідивши матеріали справи. господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 21.02.2005 №112 (а.с. 23 том 1) TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» надано дозвіл на розробку технічної документації по встановленню меж земельної ділянки водного фонду площею 8,20 га для рибогосподарських потреб на території Луківської сільської ради.

Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації № 239 від 08.04.2005 (а.с. 24 том 1) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки водного фонду площею 8,20 га TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» для рибогосподарських потреб на території Луківської сільської ради Житомирського району.

В подальшому, розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 21.04.2005 за №275 (а.с.25 том 1) внесено зміни до розпорядження №239 від 08.04.2005, яким збільшено площу земельної ділянки, переданої в оренду з 8,20 га до 8,65 га. Крім цього, даним розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації об'єкт оренди ідентифіковано як ставок площею 8,20 га та 0,45 га прибережно-захисна смуга.

13.05.2005 між Житомирською районною державною адміністрацією та TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» укладено договір оренди земельної ділянки (водного об'єкту) (а.с. 26-29 том 1), який був зареєстрований у Житомирському районному відділенні Житомирської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 03.

Відповідно до умов укладеного договору від 13.05.2005 (Договір) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖитомирАвтоІнтернешнл" прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для рибогосподарських потреб площею 8,6500 га, в тому числі під водою - 8,20 га, під прибережною смугою - 0,4500 га, на території Луківської сільської ради Житомирського району.

Згідно з п. 3 Договору на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна.

Крім цього, в ході розгляду справи з'ясовано, що 01.08.2002 між Луківською сільською радою Житомирського району та Приватним підприємством «Корчма» укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду площею 10,00 га, в тому числі під водою - 10,00 га (Договір-2.)

Відповідно до п. 1 Договору-2 орендодавець передає на підставі розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 24.07.2002 за №382, а орендар приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходяться на території Луківської сільської ради (за межами населеного пункту) для рибогосподарських потреб. Загальна площа 10,0 га, в тому числі під водою 10,0 га.

Межі земельної ділянки визначені в натурі і проходять по чітких контурах, що підтверджується актом про встановлення на місцевості границь земельної ділянки водного фонду Луківської сільської ради (а.с. 68 том 1), яка передавалась в оренду Приватному підприємству «Корчма» від 26.07.2002. В даному акті зазначено площу земельної ділянки, яка становить 10,00 га, в тому числі під водою - 10,00 га.

Прокурор вважає, що об'єкт оренди переданий у 2002 році ПП «Корчма» не є тотожний об'єкту оренди переданого TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл».

Також на думку прокурора, в даному випадку допущено порушення вимог ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", за змістом якої, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. В порушення вказаної норми відповідачем надано довідку про вартість різниці площі переданої в оренду земельної ділянки.

Крім цього, прокурор зазначає, що згідно оспорюваних розпоряджень голови Житомирської РДА з урахуванням необґрунтованого збільшення площі орендованої земельної ділянки, технічна документація на земельну ділянку площею 8,2 га, а не 8,65 га, як зазначено у договорі, дозволяє дійти висновку, що межі спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) встановлені не були, а тому у даному випадку передача земельної ділянки повинна була здійснюватись на підставі проекту відведення, а не технічної документації.

Водночас прокурор звертав увагу суду на те, що у відповідності до норм ч.ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України в даному випадку Житомирською районною державною адміністрацією перевищено повноваження щодо розпорядження об'єктом оренди.

За таких обставин, керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно п. 3 ст. 125 Земельного кодексу України, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.04 №677 «Про затвердження порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», визначено механізм та підстави розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до її положень, проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини. Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Отже, відсутність проекту із землеустрою на спірну земельну ділянку є порушенням вищевказаних норм законодавства.

Як зазначалося раніше, згідно оспорюваних розпоряджень голови Житомирської райдержадміністрації площу орендованої земельної ділянки збільшено від 8,2 га до 8,65 га, а розроблена технічна документація на земельну ділянку площею 8,2 га що дозволяє дійти висновку, що межі спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) встановлені не були, а тому у даному випадку передача земельної ділянки повинна була здійснюватись лише на підставі проекту відведення, а не технічної документації.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЗК України (в редакції чинній станом на лютий-травень 2005 року) розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Сторонами не подано суду доказів на підтвердження врахування містобудівної документації при визначенні розміру та площі орендованої прибережно-захисної смуги та подальшому прийнятті оспорюваних розпоряджень та укладенні договору оренди від 13.05.2005.

Отже, передача в користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам із земель запасу у разі коли межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) не встановлені здійснюється на підставі розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, чого у даних спірних правовідносинах зроблено не було.

Щодо розміщення орендованої земельної ділянки в межах або за межами населеного пункту с. Млинище Житомирського району, матеріали справи не містять беззаперечних доказів одного, у зв'язку з чим, судом обґрунтування позовних вимог в цій частині суд не приймає до уваги.

Інші обґрунтування позову керівника Житомирської міської прокуратури в ході розгляду справи не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, а також спростовуються доводами, наведеними в запереченнях представника ТОВ "ЖитомирАвтоІнтернешнл" (а.с. 48-102).

Виходячи з вищевикладеного, договір оренди земельної ділянки від 13.05.2005, укладений на підставі неправомірних розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації, підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи, що спірний договір оренди землі укладений з порушенням норм земельного, останній підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З огляду на викладене, спірна земельна ділянка підлягає поверненню до земель запасу Луківської сільської ради.

Тобто вимога керівника Житомирської місцевої прокуратури щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки водного фонду кадастровий номер :02:001:0031 площею 8,65 га від 13.05.2005, укладеного між Житомирською райдержадміністрацією та TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» та зобов'язання TOB «ЖитомирАвтоІнтернешнл» повернути земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:0031 до земель запасу Луківської сільської ради шляхом підписання акту прийому-передачі є обґрунтованими.

Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності від 01.03.2017 (а.с. 103-105 том 2), господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, прокурор в позовній заяві зазначив, що йому стало відомо про наявність підстав звернення до суду за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження, розпочатого 10.02.2015. Тобто початок перебігу строку позовної давності є саме зазначена дата.

Проте, в матеріалах справи містяться копії листів Житомирської міжрайонною природоохоронною прокуратурою за вих. №884-вих.07 від 27.08.2007 та Прокуратури Житомирського району за вих. №1064вих10 від 27.07.2010 (а.с. 106, 108 том 2).

Так в листі-запиті Житомирської міжрайонною природоохоронної прокуратури за вих. №884-вих.07 від 27.08.2007В зазначено, що за результатами проведеної перевірки додержання вимог законодавства про довкілля встановлено, що ТОВ "ЖитомирАвто Інтернешнл" поблизу с. Млинище Житомирського району орендує став для риборозведення. Поблизу ставу, у водоохоронній зоні, здійснюється будівництво будинку інших споруд, вимощені тротуари, знесені і пошкоджені зелені насадження. У зв'язку з наведеними обставинами витребувано договір оренди земель водного фонду та водного об'єкту від 13.02.2005 та відповідні дозвільні документи на будівництво, проект відведення земельної ділянки з відповідним висновком державної землевпорядної експертизи.

На вказаний лист ТОВ «ЖитомирАвтоІнтернешнл» надавав відповідь Житомирській міжрайонній природоохоронній прокуратурі за №39 від 03.09.2007 (а.с.107 том 2) з додатками, зокрема спірного договору оренди, плану земельної ділянки тощо.

Водночас, прокуратурою Житомирського району в листі-запиті за вих. №1064вих10 від 27.07.2010 зазначено, що на виконання завдання прокуратури області проводиться перевірка дотримання вимог земельного законодавства суб'єктами господарювання під час використання земельних ресурсів. у зв'язку з чим витребувано копію договору оренди об'єкту водного фонду (р. Гуйва) в с. Млинище Луківської сільської ради Житомирського району.

Також відповідач ТОВ «ЖитомирАвтоІнтернешнл» надавав відповідь Прокуратурі Житомирського району за вих. №42 від 29.07.2010 (а.с. 109 том 2) з наданням вказаного спірного договору оренди земельної ділянки від 13.05.2005.

Таким чином, перебіг строку позовної давності почався ще 03.09.2007 після надання витребовуваних документів Житомирському природоохоронному прокурору.

Відповідно трирічний строк позовної давності сплинув у 03.09.2010.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Клопотання прокуратури Житомирської області (а.с. 122-124 том 2) про визнання поважними прчини пропуску строку позовної давності суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Так, в своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В даному випадку право доступу до суду керівника Житомирської місцевої прокуратури з даним позовом жодним чином не порушено, водночас врегульовано положеннями національного законодавства щодо наслідків порушення строку позовної давності.

Таким чином, позов керівником Житомирської місцевої прокуратури подано до господарського суду Житомирської області 28.03.2016, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, повно та всебічно дослідивши докази та обставини справи, господарський суд вважає, що позовні вимоги не відповідають нормам закону, передбаченим засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності стосовно позовних вимог, а в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.04.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу-1 (рек. з повід.);

3,4 - третім особам (рек. з повід.)