ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 березня 2017 року Справа № 915/2045/14

За заявою: Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" у справі № 915/2045/14

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" /01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 /

Боржник: Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" /54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, буд. 5-А/

про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду.

Суддя Коваль С.М.

Представники сторін:

Від позивача (стягувача): представник не з'явився

Від відповідача (заявник): Іщенко Н.С., довіреність № 10 від 03.01.2017;

Від Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду до 01.09.2017 року та розстрочку його виконання на період з 01.09.2017 року до 01.02.2018 року.

Заява обґрунтовується тим, що він не ухиляється від виконання судового рішення, значна частина рішення ним вже виконана, не сплачено 80195,14 грн. 3% річних та 584694,43 грн. збитків від інфляції. В обґрунтування своєї заяви обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" посилається на неможливість стягнення всієї суми у зв'язку із фактичною відсутністю необхідної суми грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства, існуванням заборгованості по виплаті заробітної плати, обов'язковим платежам та зборам станом на 03.03.2017 р. в сумі 8 757 590,92 грн.

Представник позивача (стягувача) повідомлений про час та місце розгляду заяви у судове засідання не з'явився, заперечень на заяву не надав. Оскільки, відповідно до приписів cт.121 ГПК України, неявка стягувача у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, суд вважає за можливе розглянути заяву ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" без участі представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Заслухавши пояснення представника боржника у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви боржника з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду від 05 березня 2015 року у даній справі, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанціями з боржника на користь стягувача стягнуто 1052906,48 грн. основного боргу, 250000,00 грн. пені, 584694,43 грн. інфляційних, 80195,14 грн. 3% річних., 43900,75 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду 26 січня 2016 року, залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанціями, визнано наказ господарського суду Миколаївської області у справі № 915/2045/14, виданий 27 травня 2015 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1052906, 48 грн. основного боргу за договором № 13/2534-БО-22, 250000 грн. пені, 43900,75 грн. судового збору.

Розглянувши заяву, заслухавши представника боржника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Під час прийняття рішення по даній справі та при розгляді даної заяви судом також досліджувалась ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Судом встановлено, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини боржника, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств та субвенцій на погашення різниці у тарифах на теплову енергію, які до цього часу не відповідають фактичній собівартості теплової енергії.

Вказані обставини, на думку суду, підтверджують відсутність можливості виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.03.2015 по справі № 915/2045/14 на даний момент та свідчать про значне погіршення фінансового стану підприємства та реальну загрозу його банкрутства.

При розгляді заяви судом взято до уваги, що ПАТ "НАК " Нафтогаз України " має стратегічне значення для економіки і безпеки держави і для безперервного постачання газу споживача повинно має проводити розрахунки з іноземними постачальниками природного газу в іноземній валюті, що, за умови стрімких інфляційних процесів та здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної, призводить до значних складнощів у разі несвоєчасного проведення розрахунків вітчизняними споживачами.

Що стосується виробничої діяльності боржника, то згідно Статуту відповідача з доповненнями, основною метою діяльності ОКП " Миколаївоблтеплоенерго" є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Таким чином, відповідач зобов'язаний здійснювати постачання теплової енергії незалежно від зовнішніх факторів, тому що його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності міста.

Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію.

Згідно наданої відповідачем довідки про обсяг заборгованості по заробітній платі вих. № 890/ЮР від 07.03.2017, станом на 03.03.2017 ОКП " Миколаївоблтеплоенерго " має непогашену заборгованість по заробітній платі за 2 половину лютого 2017 року в сумі 5 308 782,56 грн. та обов'язковим податкам і платежам в сумі 3 448 808,36 грн. (ПДВ) (т. 3 а.с.47).

В підтвердження максимального вчинення залежних від нього дій на погашення заборгованості перед позивачем, боржником надані суду здійснення претензійно-позовної роботи відносно абонентів-боржників, проводяться заходи направлені на примусове виконання судових рішень. Так, за інформацією відповідача за 2015 рік відповідачем направлено 5253 претензії боржникам на загальну суму 168856,94 грн., пред'явлено 1521 позовів на суму 9251,87 тис. грн., направлено до відділів державної виконавчої служби 7987 виконавчі документи про стягнення заборгованості на загальну суму 19670,13 тис. грн., а за 2016 рік відповідачем направлено та вручено 203 претензії юридичним особам на загальну суму 9 865 тис. грн., фізичним особам -70894 претензій населенню на суму 212 828 тис. грн., направлено до відділів державної виконавчої служби 7316 виконавчі документи про стягнення заборгованості на загальну суму 18376729,76 грн. (т. 3 а.с. 43-44).

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що боржник не уникає від свого обов'язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак у зв'язку з несприятливою фінансовою ситуацією в економіці держави в цілому, підвищення тарифів та низький рівень платоспроможності населення, не може виконати рішення суду негайно.

При цьому, згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014, переважна більшість грошових коштів (в лютому - це 10,55% від населення, 15,26% - бюджетні установи, 7,60% - інші споживачі; в березні - це 10,55% від населення, 13,09 % - бюджетні установи, 6,96% - інші споживачі), що надійшли від споживачів, перераховуються відповідачем за спожитий природний газ на рахунок гарантованого постачальника природного газу ПАТ "НАК " Нафтогаз України ", і в розпорядження відповідача не потрапляють.

Поступове збільшення розміру збитків підприємства свідчить про наявність реальної загрози банкрутства підприємства, що, враховуючи соціальну значимість останнього, може призвести до негативних наслідків для споживачів теплової енергії - населення м. Миколаєва, лікувальних закладів, шкіл, інших об'єктів соціальної сфери міста, бюджетних установ та державних закладів. В свою чергу, в умовах існуючої соціальної напруги та суттєвого погіршення платоспроможності населення, такі дії можуть призвести до соціального вибуху.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані боржником в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що соціальний статус відповідача, його матеріальний стан, вжиття ним заходів до стягнення заборгованості з безпосередніх споживачів теплової енергії, відсутність вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед позивачем та наявність реальної можливості виконати рішення суду в повному обсязі протягом 2016/2017 років, надають суду достатньо підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Що стосується розстрочення виконання рішення суду, то в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки, по-перше, заявником не конкретизований графік погашення в частині визначення щомісячних платежів; по-друге, запропонований заявником строк розстрочення є достатньо значним, що з урахуванням наявності кризових явищ в економіці держави може мати негативний вплив на майнові інтереси стягувача.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОКП "Миколаївоблтеплоенерго» частково та відстрочити виконання рішення суду №915/2045/14 від 05.03.2015 до 01.06.2017.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" про розстрочку та відстрочку виконання рішення суду від 15.03.2017 задовольнити частково.

2. Виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 05.03.2014 по справі № 915/2045/14 відстрочити до 01 червня 2017 року.

3. В іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя С.М. Коваль