ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа №922/4395/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 10.01.2017р.,

відповідача - Браташ О.М., за довіреністю №30 від 15.03.2017р., Капустник В.В., за довіреністю №31 від 15.03.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" (вх.№537Х/1-41 від 14.02.2017р.), на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2017р. у справі №922/4395/16,

за позовом ОСОБА_4, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К", м. Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" (відповідач), провести аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності товариства за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2017р. (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" на виконання рішення загальних зборів учасників товариства від 19.09.2016р., що оформлене протоколом №31 провести аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" на користь ОСОБА_4 1378,00 грн. судового збору.

Відповідач не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2017р. у справі №922/4395/16 та винести нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги відповідач зазначає, що висновок господарського суду Харківської області, що відповідач уникає виконання обов'язку щодо проведення аудиторської перевірки не відповідає обставинам справи, оскільки на виконання рішення загальних зборів ТОВ "Оптор і К" директором товариства в рамках наданих йому законом та статутом товариства повноважень було укладено договір на проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ "Оптор і К" за період, який був погоджений на загальних зборах товариства. Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином квитанцію до прибуткового касового ордеру, не проаналізував його зміст та не звернув увагу на суму розрахунку, та зробив хибний висновок, що розрахунок між замовником та аудитором було проведено з порушенням норм діючого законодавства. Щодо погодження судом першої інстанції із висновками позивача щодо сумнівів в неупередженості аудиторів при проведенні аудиторської перевірки товариства на підставі договору від 15.12.2016р. ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит", апелянт вважає, що такі висновки суду зроблені без жодного правового обґрунтування, що в свою чергу є грубим порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.03.2017р.

Відповідач надав клопотання (вх.№2714 від 13.03.2017р.) про долучення до матеріалів справи документів, а саме звіту незалежного аудитора за результатами проведення аудиту фінансової звітності ТОВ "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р. Вказані документи долучені до справи.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, у зв'язку із відрядженням судді Тихого П.В. для розгляду справи №922/4395/16 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Россолова В.В., судді Хачатрян В.С.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів у даній справі відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення", перебіг передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору розпочинається знову.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 27.03.2017р.

Від позивача у справі надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№3274 від 24.03.2017р.), в яких він просить рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2017р. у справі №922/4395/16 залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Зокрема, в обґрунтування своєї позиції по справі, позивач зазначає, що на час подання позовної заяви до господарського суду Харківської області, жодних дій, направлених на проведення аудиторської перевірки товариства, з боку керівництва не вчинено, рішення загальних зборів учасників не було виконано, у зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду. Договір, укладений ТОВ "Оптор і К" на проведення аудиторської перевірки не відповідає меті учасників товариства, відповідно до якої така перевірка призначалась. Також, позивач вважає, що звіт незалежного аудитора за результатами проведення аудиторської перевірки не може бути прийнятий до уваги, оскільки на переконання позивача аудиторська фірма "Євроаудит" може бути пов'язана майновими та особистими інтересами з керівником товариства ОСОБА_5

Також, від позивача надійшло до суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№3288 від 27.03.2017р.), в якому просить призначити у справі економічну експертизу Звіту незалежного аудитора за результатами проведення аудиту фінансової звітності ТОВ "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р. від 28.02.2017р., проведення якої доручити експертам ХНДІ імені засл. проф. М.Н. Бокаріуса та поставити на розгляд експертам перелік питань.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 27.03.2017р. представники відповідача просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Також, представник позивача оголосив надане ним клопотання про проведення експертизи то просив його задовольнити. Представники відповідача проти зазначеного клопотання заперечували.

Колегія суддів, розглянувши надане позивачем клопотання про проведення експертизи зазначає наступне.

Відповідно до частини першої 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Отже, призначення судової експертизи у справі з визначеними позивачем питаннями, є недоцільним, оскільки запропоновані позивачем питання не стосуються предмету доказування у цій справі, фактично зводяться до проведення експертами нового аудиту, та є такими, що суперечать принципу розумності строку вирішення спору.

Відтак суд не вважає за доцільне призначити судову експертизу у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із Статуту ТОВ "Оптор і К" (п.п. 1.2 Статті 1), Товариство створене та діє відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства" та інших законодавчих актів України з метою отримання прибутку згідно із законодавством України. Учасниками Товариства, відповідно до п.1.2. Статуту є:

1) ОСОБА_5, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 50% статутного капіталу;

2) ОСОБА_4, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 20% статутного капіталу.

3) ОСОБА_7, який має частку в статутному капіталі в розмірі 20% статутного капіталу.

4) Браташ Ольга Миколаївна, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 10% статутного капіталу.

19.09.2016р. Загальними зборами учасників ТОВ "Оптор і К" прийнято рішення (протокол №31 від 19.09.2016р.) про проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р., проведення якої вирішено почати з 01.11.2016р. Рішення щодо затвердження аудиторської фірми, яка буде проводити аудиторську перевірку не прийнято.

До господарського суду Харківської області звернулась ОСОБА_4 як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" про зобов'язання проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення директором ТОВ "Оптор і К" його права як учасника даного товариства, який володіє 20% статутного капіталу, на здійснення контролю діяльності виконавчого органу ТОВ "Оптор і К".

Зокрема, позивач вказує, що 26.10.2016р. ОСОБА_4, як учасником товариства, з ТОВ "Аудиторська фірма "Фосстіс-аудит" було укладено договір про проведення аудиту (аудиторської перевірки) відповідача.

Керівником ТОВ "Оптор і К" ОСОБА_5 в наданні доступу до документів аудитору з метою проведення перевірки було відмовлено без зазначення причин, що підтверджується "Актом про ненадання доступу учаснику ТОВ "Оптор і К" до документації Товариства для проведення аудиторської перевірки" від 11.11.2016р.

28.10.2016р. Загальними зборами учасників ТОВ "Оптор і К" прийняте рішення (протокол №32 від 28.10.2016 р.) про не призначення ревізійної комісії.

21.12.2016р. керівником ТОВ "Аудиторська фірма "Фосстіс-Аудит" на адресу керівника ТОВ "Оптор і К" було направлено листа з проханням надати можливість та забезпечити умови для проведення аудитором перевірки ТОВ "Оптор і К" за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р. відповідно до рішення Загальних зборів учасників від 19.09.2016р. та на підставі договору.

За твердженням позивача, перевірка проміжної фінансової звітності ТОВ "Оптор і К" відповідно до Міжнародних стандартів аудиту за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р. не проведена.

Таким чином, позивач вважає, що його корпоративне право, як учасника товариства на здійснення контролю діяльності виконавчого органу ТОВ "Оптор і К" порушено, у зв'язку з чим ОСОБА_4 була змушена звернутись до суду за захистом свого корпоративного права.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що відповідач уникає виконання свого обов'язку щодо проведення аудиторської перевірки на вимогу позивача відповідно до рішення загальних зборів учасників товариства від 19.09.2016р. та договору про проведення аудиту (аудиторської перевірки) від 26.10.2016р., укладеного з Аудиторською фірмою "Фосстіс-аудит", на підставі норм чинного законодавства та статуту.

Колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції та, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносин, зазначає наступне.

Спір у даній справі виник з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником з приводу надання учаснику товариства інформації про діяльність товариства, а також проведення аудиторської перевірки, що регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про господарські товариства", Статутом ТОВ "Оптор і К".

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. (ч. 1, 2 ст. 83 Цивільного кодексу України).

ТОВ "Оптор і К" створене та діє відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства" та інших законодавчих актів України.

Згідно зі статтею 17 Закону "Про господарські товариства" передбачено, здійснення перевірки фінансової діяльності товариства державними податковими інспекціями, іншими державними органами у межах їх компетенції, ревізійними органами товариства та аудиторськими організаціями.

Згідно зі статтею 18 цього ж Закону, товариство веде бухгалтерський облік, складає і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством. Достовірність та повнота річної фінансової звітності товариства повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською фірмою).

Відповідно до п. 17.3. залученого до матеріалів справи статуту ТОВ "Оптор і К" передбачено, що перевірка фінансової діяльності товариства здійснюються державними податковими інспекціями, іншими державними органами у межах їх компетенції, аудиторськими організаціями, залученими на договірній основі.

Стаття 3 Закону "Про аудиторську діяльність" встановлює, що аудит - перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб'єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах на відповідність вимогам законів України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку або інших правил (внутрішніх положень суб'єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів.

Крім того, статтею 9 цього ж Закону закріплено, що органи управління суб'єкта господарювання несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, які надаються аудитору (аудиторській фірмі) для проведення аудиту чи надання інших аудиторських послуг.

Стаття 363 Господарського кодексу України встановлює, що аудит здійснюється незалежними особами (аудиторами), аудиторськими організаціями, які уповноважені суб'єктами господарювання на його проведення.

Статті 17 Закону "Про аудиторську діяльність" встановлює, що аудит проводиться на підставі договору між аудитором (аудиторською фірмою) та замовником. Замовник має право вільного вибору аудитора (аудиторської фірми) з дотриманням вимог цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п.2.35, 2.36 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016р. порядок пред'явлення учасниками вимоги про проведення аудиторської перевірки визначається статутом товариства.

За відсутності відповідних положень у статуті товариства господарські суди повинні брати до уваги, що організаційне забезпечення аудиторської перевірки діяльності та звітності товариства на вимогу його учасників, зокрема укладення договору з аудитором (аудиторською фірмою), надання аудиторові необхідних документів тощо, здійснюється товариством в особі виконавчого або іншого органу, уповноваженого на це статутом, а не учасниками товариства.

Строки розгляду господарським товариством вимог його учасників про проведення аудиторської перевірки визначаються статутом товариства. Якщо у статуті відповідні положення відсутні, господарським судам слід виходити з розумних строків, необхідних для розгляду та виконання таких вимог.

Вимоги учасників (акціонерів) господарського товариства про надання їм документів, необхідних для проведення аудиторської перевірки, задоволенню не підлягають, оскільки статті 146 та 162 Цивільного кодексу України не наділяють учасників (акціонерів) господарського товариства таким правом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що посилання суду першої інстанції на Рекомендації президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" є необґрунтованим, оскільки вищевказане роз'яснення втратило чинність на підставі Постанови Вищого господарського суду N 4 (v0004600-16 ) від 25.02.2016р.

Статут ТОВ "Оптор і К" не містить інших додаткових положень щодо процедури та призначення аудиторських перевірок, окрім встановлених у спеціальних законах (Законом України "Про господарські товариства" та Законом України "Про аудиторську діяльність").

Отже, колегія суддів зазначає, що ні діючим законодавством України, ні Статутом ТОВ "Оптор і К" позивачу, як учаснику товариства, не надано повноважень на укладення договору з аудитором на проведення аудиторської перевірки товариства.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься договір №15/12-2016 на надання аудиторських послуг від 15.12.2016р., відповідно до якого замовник - ТОВ "Оптор і К" в особі директора ОСОБА_5 доручає, а виконавець - ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" приймає на себе обов'язки з надання аудиторських послуг. Метою завдання є виконання процедур щодо документальної перевірки фінансово-господарської діяльності Замовника з питань дотримання законодавства за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р.

Таким чином, директором в рамках наданих йому повноважень законодавством та статутом, на виконання рішення Загальних зборів від 19.09.2016р. було укладено договір на проведення аудиторської перевірки товариства з Приватним підприємством "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" від 15.12.2016р.

Посилання позивача на необхідність проведення аудиторської перевірки саме підприємством ТОВ "Аудиторська фірма "Фосстіс-аудит" є необгрунтованими, оскільки, повноваження щодо організаційного забезпечення аудиторської перевірки діяльності та звітності товариства на вимогу його учасників (акціонерів), зокрема укладення договору з аудитором (аудиторською фірмою), надання аудиторові відповідних документів та інше забезпечення роботи аудитора, здійснюється товариством в особі виконавчого або іншого органу, уповноваженого на це статутом, а не учасниками (акціонерами) товариства.

Окрім того, як було зазначено вище, Загальні збори ТОВ "Оптор і К" не приймали рішення щодо затвердження ТОВ "Аудиторська фірма "Фосстіс-аудит", як особи, яка буде проводити аудиторську перевірку.

Також, Статутом ТОВ "Оптор і К" не визначено аудиторської фірми, яка проводить аудиторську перевірку, а тому відповідно до вимог закону дані повноваження належать компетенції виконавчого органу товариства - директора.

Посилання позивача та суду першої інстанції щодо наявності підстав вважати, що аудитор ОСОБА_8, що працює в ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" є заінтересованою особою відносно директора товариства є такими, що в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Також, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції, що станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом, директором не було укладено договір на проведення аудиторської перевірки - суперечить матеріалам справи, оскільки позивач звернувся безпосередньо до канцелярії господарського суду Харківської області із позовом - 19.12.2016р., а договір на проведення аудиторської перевірки, укладений між директором та ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит", було підписано 15.12.2016р.

Отже, висновок господарського суду Харківської області, що відповідач уникає виконання обов'язку щодо проведення аудиторської перевірки не відповідає обставинам справи, оскільки на виконання рішення загальних зборів ТОВ "Оптор і К" директором товариства в рамках наданих йому Законом та Статутом товариства повноважень було укладено договір на проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ "Оптор і К" за період, який був погоджений на загальних зборах товариства.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зробив висновок, що розрахунок між ТОВ "Оптор і К" та ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" було проведено з порушенням норм діючого законодавства.

Суд зазначив, що відповідно до постанови Правління Національного банку України "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" встановлено такі обмеження щодо готівкових розрахунків протягом дня: для підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10000,00 гривень.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №18 від 10.01.2017р. ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" прийняло від ТОВ "Оптор і К" передплату за договором №15/12-2016 в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору №15/12-2016 від 15.12.2016р. на надання аудиторських послуг вартість послуг Аудитора складає 30000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору Замовник перераховує Виконавцю передплату в розмірі 50% від вартості робіт, передбачених Сторонами.

Відповідно до п. 3.3. вказаного договору остаточні розрахунки здійснюються протягом п'яти банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт.

П. 3.2. договору не містить строку внесення передплати в повному розмірі саме до початку виконання робіт, не містить обов'язку Замовника вносити повну суму передплати одним платежем.

Крім того, договір №15/12-2016 на надання аудиторських послуг є консенсуальним договором.

Консенсуальний договір це договір, який передбачає згоду сторін з усіх істотних умов. Консенсуальний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди сторін. Таким чином, договір №15/12-2016 на надання аудиторських послуг є укладеним з моменту його підписання. Отже, факт проведення оплати за договором на надання аудиторських послуг чи не проведення такої оплати не свідчить, що такий договір не підлягає виконанню з моменту його укладення.

Отже, доводи суду першої інстанції про те, що розрахунок між ТОВ "Оптор і К" та ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" було проведено з порушенням норм діючого законодавства - не відповідає обставинам справи.

Також, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки наявній в матеріалах справи довідці ПП "Приватна аудиторська фірма Євроаудит" від 24.01.2017р., як доказу у справі.

Так, відповідно до наданої відповідачем довідки ПП "Приватна аудиторська фірма "Євроаудит" від 24.01.2017р. аудиторська фірма повідомила, що з 10.01.2017р. проводить документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Оптор і К" з питань дотримання законодавства України за період з 01.10.2013р. по 30.09.2016р.

Таким чином, дана довідка підтверджує факт проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ "Оптор і К".

Отже, надані відповідачем докази є підтвердженням початку проведення аудиторської перевірки господарської діяльності товариства, що в свою чергу спростовує висновок суду, що позивачем доведено, що його корпоративне право порушується.

Щодо тверджень господарського суду Харківської області про те, що відповідачем не було виконано вимоги статті 146 Цивільного кодексу України, щодо покладання витрат по договору на надання аудиторських послуг на учасника, який є ініціатором такої перевірки, тобто на позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Вказане твердження суду не відноситься до предмету позову та не впливає на правильне вирішення справи по суті. Факт покладання витрат на проведення аудиторської перевірки на позивача не підтверджує та не спростовує порушення корпоративних прав позивача. Крім того, вказаний висновок суду є передчасним, бо відсутні будь-які часові обмеження чи заборони щодо терміну покладання на позивача витрат на проведення аудиторської перевірки.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, всебічно повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та подані сторонами докази, дійшла висновку, що корпоративні права позивача не були порушені, оскільки директором товариства у відповідності до вимог діючого законодавства та приписів Статуту укладено договір на проведення аудиторської перевірки на виконання рішення загальних зборів.

Крім того, вже в суді апеляційної інстанції встановлено, що за результатами даної перевірки складено звіт незалежного аудитора від 28.02.2017р. щодо фінансової звітності ТОВ "Оптор і К".

Згідно частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суд України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р. рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Зазначені вище обставини не були досліджені судом першої інстанції, їм не надана належна правова оцінка, у зв`язку з чим судом першої інстанції прийнято рішення при неповному з`ясуванні обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави є достатніми для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення господарського суду покладаються на позивача у повному розмірі, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.32-36, 43, 44, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п.п. 1,3 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2017р. у справі №922/4395/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К" (61036, м. Харків, вул. Матросова, буд. 20, ) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян