КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. Справа№ 910/1649/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

на рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2016

у справі №910/1649/16 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй"

про стягнення 294071,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне житлово-комунальне підприємство Національної академії наук України звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" суми основного боргу в розмірі 294071,29 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов типового договору оренди нерухомого та/або іншого індивідуального майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковується на балансах установ, організацій та підприємств НАН України від 12.08.2013, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за період з 12.08.2013 по 01.12.2015.

У відзиві на позовну заяву, який відповідач надав в суді першої інстанції, проти заявлених позовних вимог заперечував частково, визнаючи лише суму в розмірі 169836,35 грн. Так у відзиві зазначено, що акт прийому-передачі нежитлового приміщення за Договором між сторонами не складався. Фактично відповідач користується приміщенням площею 355,5 кв.м., а не 397,35 кв.м., як зазначено в Договорі. Окрім того, наведені позивачем розрахунки є невірними, оскільки враховують більшу площу, ніж фактично використовує відповідач, а тому вірно розрахованою є сума заборгованості з орендної плати в розмірі 169836,35 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.03.2016 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України суму основного боргу в розмірі 169836,35 грн. (сто шістдесят дев'ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 35 копійок) та суму судового збору в розмірі 2547,54 грн. (дві тисячі п'ятсот сорок сім гривень 54 копійки). В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Державне житлово-комунальне підприємство Національної академії наук України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/1649/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що судом помилково зроблено висновок, що договір оренди фактично не вступив в силу, у зв'язку з відсутністю підписаного між сторонами акту приймання-передачі майна; судом не враховано, що станом на день розгляду справи і сам договір оренди, і його окремі положення щодо визначення орендної плати є чинними, не скасованими, не визнані недійсними. На думку скаржника висновки суду про те, що відповідач фактично користувався майном загальною площею 355,5 кв.м. замість 397,35 кв.м. є хибними і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, з огляду на те, що сплачуючи повну суму згідно виставлених рахунків відповідач фактично визнав розмір орендної плати, який розрахований за орендовану площу, встановлену в договорі. Також скаржник зазначає, що до матеріалів справи надано доказ - повідомлення Голосіївського РУГУ Національної поліції у місті Києві, датований 17.03.2016, в той час як рішення суду прийнято 15.03.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) апеляційну скаргу Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 04.05.2016.

26.04.2016 через відділ забезпечення документообігу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду - без змін, вважаючи рішення суду законним, винесеним з повним дослідженням матеріалів справи.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/1243/16 від 04.05.2016 р. у справі №910/1649/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1649/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Лобань О.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Лобань О.І., Михальська Ю.Б.) апеляційну скаргу Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 04.05.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Михальська Ю.Б., Лобань О.І.) від 04.05.2016 розгляд справи було відкладено на 15.06.2016 Зобов'язано позивача надати суду оригінал типового договору оренди від 12.08.2013 для огляду в судовому засіданні; належним чином засвідчену копію акту-приймання передачі орендованого майна, у випадку неможливості надання відповідного документу, надати письмові пояснення, в яких зазначити причини неможливості надання відповідного документу. Зобов'язано відповідача надати суду оригінал типового договору оренди від 12.08.2013 для огляду в судовому засіданні; належним чином засвідчену копію акту-приймання передачі орендованого майна, у випадку неможливості надання відповідного документу, надати письмові пояснення, в яких зазначити причини неможливості надання відповідного документу.

15.06.2016 через відділ забезпечення документообігу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування у КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна копію технічного паспорту від 15.04.2014 на будинок за адресою: м. Київ, проспект Науки, 42/1, який знаходиться в інвентаризаційній справі №55611.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/2299/16 від 15.06.2016 у справі №910/1649/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1649/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.) апеляційну скаргу Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 19.07.2016.

19.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/11886/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" до Державного житлового-комунального підприємства Національної академії наук України про визнання пункту договору недійсним, посилаючись на те, що результат розгляду справи №910/11886/16 істотно вплине на результат розгляду апеляційної скарги у справі №910/1649/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.) від 19.07.2016 зупинено апеляційне провадження у справі №910/1649/16 до вирішення господарським судом міста Києва пов'язаної з нею справи №910/11886/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" до Державного житлового-комунального підприємства Національної академії наук України про визнання пункту договору недійсним. Зобов'язано сторони повідомити Київський апеляційний господарський суд про результати розгляду господарським судом міста Києва справи №910/11886/16 та надати відповідні докази.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.) від 07.03.2017 у справі №910/1649/16 поновлено апеляційне провадження у справі №910/1649/16; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.03.2017.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 22.03.2017 представники сторін не з'явились.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представників сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування документів, а саме: витребування у КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна копію технічного паспорту від 15.04.2014 на будинок за адресою: м. Київ, проспект Науки, 42/1, який знаходиться в інвентаризаційній справі №55611, колегія суддів відхиляє вказане клопотання з огляду на те, що вказане клопотання не заявлялось в суді першої інстанції, відповідачем не обґрунтовано неможливість його подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, тоді як відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

12.08.2013 між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, було укладено типовий договір оренди нерухомого та/або іншого індивідуального майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковується на балансах установ, організацій та підприємств НАН України (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне майно нежитлове приміщення третього поверху загальною площею 397,35 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пр. Науки, 42/1, що перебуває на балансі позивача, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна (актом оцінки) від 31.05.2013 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 17.06.2,00 грн.

Майно передається в оренду з метою використання розміщення офісного приміщення (п. 1.2. Договору).

Відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акту приймання-передачі майна (п. 2.1. Договору).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1995 №786 зі змінами (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за перший місяць оренди - серпень 2013 31956,48 грн., 37,02 грн. за 1 кв.м. Крім орендної плати відповідач сплачує балансоутримувачу по розрахункам балансоутримувача відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору орендна плата перераховується відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Цей Договір діє з 12.08.2013 по 30.06.2016 включно (п. 10.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, акт прийому-передачі орендованого приміщення між сторонами підписано не було.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті орендної плати за період з 12.08.2013 по 01.12.2015 в розмірі 294071,29 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

За своєю правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що фактично Договір не вступив в силу, виходячи з того, що відповідач вступає у строкове платне користування майном, зокрема не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна в оренду, тоді як в матеріалах справи зазначений акт відсутній, що також підтверджено відповідачем, який у відзиві зазначив, що акт між сторонами не підписувався. Судом визнано обґрунтованим розрахунок заборгованості з орендної плати, наданий відповідачем, відповідно до якого заборгованість за період з серпня 2013 по листопад 2015 складає 169836,35 грн., з урахуванням загальної площі приміщення, яку займає відповідач - 355,5 кв.м.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 у справі №910/11886/16 (яка набрала законної сили), прийнята за результатами перегляду рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2016 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо будівельна компанія "АТІС Строй" до Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про визнання пункту 1.1 договору оренди від 12.08.2013 недійсним.

Так, судом у справі №910/11886/16 встановлено, що відповідач після підписання договору оренди, орендну плату сплачував із розрахунку орендної площі саме у розмірі 397,35 м2 на підставі виставлених рахунків відповідача та відповідно до п. 3.1 договору оренди виконував умови договору. Отже, своїми діями (сплатою рахунків) позивач фактично виконав умови договору в частині погодженої площі у розмірі 397,35 м2, з огляду на що укладення п. 1.1 договору під впливом помилки спростовується матеріалами справи.

Також судом встановлено, що акт приймання-передачі нежитлового приміщення третього поверху, розміщеного за адресою: м. Київ, пр. Науки, 42/1а, сторонами підписаний не був, проте фактично орендовані площі у розмірі 397,35 м2 відповідачем ТОВ "ВБК "АТІС Строй" були передані.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також колегією суддів встановлено, що 17.03.2014 та 13.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" звернулося до Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України з листами-вимогами №01-03, №01-11 щодо підписання акту прийому-передачі йому нежитлового приміщення, загальною площею 355,5 кв.м.

Позивач у відповідь на вказані вимоги листом №5-155 від 13.05.2016 повідомив, що об'єкт оренди був ним погоджений та оплачувався за площею 397,35 кв.м, а тому підстав для встановлення меншої площі об'єкта оренди немає. Також з вказаним листом орендодавець направив відповідачу два примірники акта приймання-передачі об'єкту оренди площею 397,35 кв.м, один з яких просив повернути.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним та необґрунтованим посилання відповідача на те, що орендодавцем фактично передано йому у користування меншу площу приміщень в розмірі - 355,5 кв.м., ніж передбачено договором оренди (397,35 кв.м.), тому вірно розрахованою є сума заборгованості з орендної плати в розмірі 169836,35 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Надані відповідачем до матеріалів справи в суді першої інстанції копія заяви про кримінальне провадження (в якій відповідач просить Голосіївське РУГУ Національної поліції у м. Києві вжити заходів щодо позивача, оскільки Дихничем І.В. (директором позивача) підроблено претензію позивача, яка адресована відповідачу, оскільки в зазначену претензію внесено запис "отримано", хоча відповідачем її отримано не було) та копія талона-повідомлення №000223, відповідно до якого вбачається, що заява відповідача була прийнята 14.03.2016 не є належними доказами на підтвердження підробки претензії позивача, зокрема внесення запису «отримано».

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в тексті оскаржуваного рішення судом здійснено описку, а саме: зазначено, що відповідачу Голосіївським РУГУ Національної поліції у м. Києві видано талон-повідомлення №000223, відповідно до якого вбачається, що заява відповідача була прийнята 17.03.2016, тоді як з талону-повідомлення №000223 вбачається отримання заяви 14.03.2016.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовна вимога щодо стягнення заборгованості з оплати орендної плати за типовим договором оренди нерухомого та/або іншого індивідуального майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковується на балансах установ, організацій та підприємств НАН України від 12.08.2013, за період з 12.08.2013 до 01.12.2015 в розмірі 294071,29 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 124234,94 грн., а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 124234,94 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог. В іншій частині (в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 169836,35 грн.) рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, сплата судового збору за розгляд позовної заяви та витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/1649/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 124234,94 грн., винести в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги. В іншій частині (в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 169836,35 грн.) рішення суду залишити без змін.

Викласти резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" (; адреса: 03028, м. Київ, проспект Науки, 42/1) на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України (, адреса: 03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 9) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, суму основного боргу в розмірі 294071,29 грн. (двісті дев'яносто чотири тисячі сімдесят одну гривню 29 копійок), витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 4411,07 грн. (чотири тисячі одинадцять гривень 07 копійок).»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Атіс Строй" (; адреса: 03028, м. Київ, проспект Науки, 42/1) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України (, адреса: 03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 9) 4852,18 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дві гривні 18 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/1649/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська