УХВАЛА

14.03.2017Справа № 910/28096/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 р. у справі № Д-06/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна іпотечна установа

про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ - 2005191/1 від 25.03.2011

Суддя: Ярмак О.М.

Представники:

Від відповідача(заявника): Скляр К.А. - за дов.;

Від позивача: не з'явились;

Від третьої особи: Євченко В.Є. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.10.2014 Постійно діючим третейським судом при Асоціації український банків було прийнято рішення у справі № Д-06/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про стягнення 223 967 411,26 грн. заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.11р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14.

Подана заява мотивована тим, що п. 7.1. договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011 яким передбачено розгляд спорів Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, є незаконним та таким, що порушує права заявника, оскільки обмежує право на судовий захист. Таким чином, оскаржуване рішення третейського суду підлягає скасуванню відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 вказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 13.01.2014.

Ухвалою від 13.01.2015, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015, судом зупинено провадження у справі № 910/28096/14 до вирішення Господарським судом міста Києва пов'язаної з нею справи № 910/28994/14, зобов'язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

03.04.2015 до суду надійшла заява Державної іпотечної установи про залучення у справі правонаступника відповідача.

Ухвалою від 09.12.2016 судом поновлено провадження у справі № 910/28096/14 та призначено її розгляд на 17.01.2017.

17.01.2017 заявником подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 17.01.2017 судом відкладено розгляд справи на 31.01.2017 через неявку представників сторін.

31.01.2017 через відділ діловодства суду заявником подано клопотання про залучення третьої особи.

Ухвалою суду від 31.01.2017 залучено до участі у справі Державну іпотечну установу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкладено розгляд справи на 21.02.17.

21.02.2017 через відділ діловодства суду заявником подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.02.2017 розгляд справи відкладено на 14.03.2017.

14.03.2017 третя особа подала заперечення на заяву про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до приписів ст. 122-4 Господарського процесуального кодексу України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛ" заяву, а також матеріали третейської справи № Д-06/14, господарський суд встановив таке.

24.10.2014 Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення у справі № Д-06/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про стягнення 223 967 411,26 грн. заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, 25.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальності «АТЛ» (покупець) було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011, який підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Згідно з п. 7.1 вказаного Договору сторони погодили, що усі спори між сторонами з яких не було досягнуто згоди, розв'язуються у відповідності з чинним законодавством України в Постійно діючому третейському суді при Асоціації Українських банків.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди». Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих-самих підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона, зокрема, підписана сторонами. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

З огляду на вищенаведене, між сторонами було укладено договір, який містить третейське застереження. Матеріали справи не містять жодного посилання щодо внесення сторонами змін до вищезазначеного договору в частині третейського застереження або щодо протоколів розбіжностей про виключення пунктів договору, які містять третейське застереження у зв'язку з тим, що на момент укладення договору між сторонами не існувало спору.

Відповідно до ст. 6 Закону України, «Про третейські суди», передбачено, що третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

Таким чином, винесення рішення постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, справа була підвідомча вказаному третейському суду та згідно третейського застереження, що міститься в п.7.1. договору кредитної лінії № НКЛ-2005191/1 від 25.03.2011 не виходила за межі третейського застереження.

Третейська угода про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав (правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06.06.2012 по справі № 6-50цс12).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 122-4 ГПК України, при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Господарський суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 122-5 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 122-5 ГПК України, рішення третейського суду може бути скасоване лише з таких підстав: справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом (п. 6.1.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6.1.9 вказаної постанови, за результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ. Одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14 заявником не доведено та судом не встановлено передбачених ст. 122-5 ГПК України підстав для скасування вказаного рішення.

Таким чином заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 51 Закону України "Про третейські суди", ст.ст. 122-1 - 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації український банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14 відмовити повністю.

2. Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації український банків від 24.10.2014 у справі № Д-06/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ" про стягнення заборгованості залишити без змін.

Суддя Ярмак О.М.