КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. Справа№ 910/73/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Ковальова Л.Ф. - представник за довіреністю № 40/03-2017 від 21.03.2017;

від відповідача: Гаврин Д.В. - представник за довіреністю б/н від 11.01.2017;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017

у справі № 910/73/17 (суддя - Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп"

про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (надалі - позивач, компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (надалі - відповідач) усунути перешкоди позивача у здійсненні права користування на умовах договору оренди від 21.09.2016 №02-2016 (надалі - договір оренди), укладеного між позивачем і приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням «EFENES PROPERTIES LIMITED» нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №5а, №6, №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №7, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №12, №13 (група приміщень 18), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - нежилі приміщення №1), а саме звільнити нежилі приміщення №1 від сторонніх осіб, заборонити відповідачу встановлення охорони приміщення, пропускного режиму.

03.01.2017 позивач подав суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та 10.01.2017 і 11.01.2017 подав суду доповнення до вказаної заяви, в якій просив суд: заборонити відповідачу, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії щодо обмеження чи унеможливлення компанії користуватись орендованим за договором оренди і договором суборенди майном; заборонити товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії, пов'язані з передачею нежилих приміщень №1 і нежилих приміщень №2 в оренду третім особам, у тому числі щодо укладання з третіми особами договорів про надання прав на користування орендованим приміщенням, до остаточного вирішення спору; заборонити товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії щодо майна позивача, заходити в орендовані нежилі приміщення №1 і №2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/73/17 задоволено частково. До вирішення спору по суті вжито заходи до забезпечення позову шляхом: заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" користуватись орендованими за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" і Приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням "EFENES PROPERTIES LIMITED", нежилими приміщеннями - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" і ОСОБА_4, нежилими приміщеннями - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №2); заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" вчиняти дії щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський", заходити в орендовані за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" і Приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням "EFENES PROPERTIES LIMITED", нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" і ОСОБА_4, нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У вжитті інших заходів до забезпечення позову відмовлено.

17.01.2017 відповідачем до суду першої інстанції було подано заяву про скасування заходів забезпечення позову. Дана скарга мотивовану тим, що за твердженнями відповідача, останній не вчиняє будь-яких дій щодо унеможливлення користуватись позивачеві орендованим за договором оренди і договором суборенди майном - нежилими приміщеннями № 1 і № 2. Окрім цього, у сторін в даній справі відсутні договірні відносини. Також, відповідач зазначив, що він придбав спірні приміщення за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 30.12.2016, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за № 2397 (далі - договір купівлі-продажу).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17 заяву з Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» про скасування заходів до забезпечення позову у справі № 910/73/17 задоволено. Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17.

Не погодившись з прийнятою ухвалою (про вжиття заходів до забезпечення позову) Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" 18.01.2017 звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 та постановити ухвалу про відмову у вжитті заходів до забезпечення позову за заявою ТОВ "Компанія "Софійський".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.02.2017.

Разом з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський", не погоджуючись з прийнятою ухвалою (про скасування заходів до забезпечення позову) 27.01.2017 звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 25.01.2017 та відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" про скасування заходів до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.02.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 об'єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17 та відкладено розгляд апеляційних у даній справі на 02.03.2017.

Оскільки головуючий суддя (суддя - доповідач) 02.03.2017 перебував на лікарняному, розгляд апеляційної скарги призначеної на 02.03.2017 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 розгляд апеляційних скарг було призначено на 22.03.2017. На підставі ст.ст. 69, 102 ГПК України було продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17.

З урахуванням прийняття судом апеляційної інстанції ухвалою від 22.03.2017 відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17, колегія суддів продовжила розгляд по суті лише апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17.

В судовому засіданні 22.03.2017 представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з відмовою в задоволенні заяви відповідача про скасування заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.03.2017 проти задоволення вказаної апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Дослідивши матеріали оскарження, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, оглянувши оригінали наданих документів, Київський апеляційний господарський суд на підставі ст. 101 ГПУ України, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження, 21.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" та Приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням "EFENES PROPERTIES LIMITED" було укладено договір оренди №02-2016, відповідно до умов якого орендодавець передав в користування орендарю нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - нежилі приміщення №1).

Окрім цього, 27.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Софійський" і ОСОБА_4 було укладено договір суборенди від №07-2016, відповідно до якого, в суборенду позивачеві було передано нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, починаючи з 27.09.2016 фактично у користуванні позивача на підставі договору оренди і договору суборенди перебувають орендовані приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу загальною площею 1 324,60 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1. (вказана обставина не заперечувалася та не була спростована учасниками апеляційного провадження під час перегляду оскаржуваної ухвали в суді апеляційної інстанції).

Звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач обґрунтовував її тим, що відповідач створює перешкоди в користуванні орендованих приміщень, за вказівкою відповідача сторонні особи, які без згоди позивача розмістили пункт цілодобової охорони всередині орендованого приміщення, що створює перешкоди в користуванні орендованими приміщеннями; умовами договору оренди і договору суборенди не передбачено право орендодавця у період дії договору оренди чи договору суборенди на встановлення охорони орендованого приміщення. Встановлення відповідачем охорони і пропускного режиму у приміщенні фізкультурно-оздоровчого комплексу обмежує компанію у праві користування орендованими приміщеннями загальною площею 1 324,60 кв.м., створює перешкоди в користуванні орендованим приміщенням, обмежує господарську діяльність із надання послуг фітнес центру; невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Так, суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову зазначив, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу до вирішення спору по суті вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення позивачу користуватись орендованим за договором оренди і договором суборенди майном, а також вчиняти дії щодо майна позивача, заходити в орендовані нежилі приміщення №1 і №2, - є пов'язаними з предметом спору у справі №910/73/17 та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому задовольнив заяву.

Разом з цим, скасовуючи заходи до забезпечення позову у даній справі на підставі поданої відповідачем заяви, місцевий господарський суд дійшов висновків, що у процесі розгляду справи по суті потребують ретельного з'ясування обставини щодо правомірності користування позивачем нежилими приміщеннями № 1 і №2, чинності договору оренди і договору суборенди, набуття відповідачем права власності на спірне приміщення, враховуючи подані ним документи. А тому суд зазначив, що змінились певні обставини, які спричинили застосування заходів забезпечення позову, через що дійшов висновку про необхідність скасування заходи до забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2017 у справі № 910/73/17.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у процесі розгляду справи по суті потребують ретельного з'ясування обставини щодо правомірності користування позивачем нежилими приміщеннями № 1 і №2, чинності договору оренди і договору суборенди, а також дослідженню підлягають обставини щодо набуття відповідачем права власності на спірне приміщення, враховуючи подані останнім документ вже після винесення ухвали про забезпечення позову (зокрема, витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77558582 від 30.12.2016 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2016, власником нежилих приміщень площею 1 324,6 кв. м. стало Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ГРУП»).

А тому фактично вжиття заходів до забезпечення позову ухвалою суду від 13.01.2017 у даній справі було передчасним без встановлення всіх обставин справи. А отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скасування таких заходів ухвалою місцевого господарського суду від 25.01.2017 є правомірним.

Окремо суд апеляційної інстанції зазначає, такі заходи до забезпечення позову (які були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2017), фактично є тотожними предмету спору (заявленим позовним вимогам). Оскільки, як зазначалось раніше, ухвалою від 13.01.2017 суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову шляхом:

заборони ТОВ «БФ Груп» вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення ТОВ «Компанія «Софійський» користуватись орендованими за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016, які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016, які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №2);

заборони ТОВ «БФ Груп» вчиняти дії щодо майна ТОВ «Компанія «Софійський», заходити в орендовані за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016 (нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016 (нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1).

Тоді як позовними вимоги у даній справі (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка наявна в матеріалах оскарження) є:

- усунути перешкоди позивачу в здійсненні права користування на умовах договору оренди від 21.09.2016 №02-2016 (нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1);

- усунути перешкоди у здійсненні права користування на умовах договору суборенди від 27.09.2016 №07-2016 (нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1).

Таким чином, суд першої інстанції вжив заходи до забезпечення позову, які фактично є тотожними предмету позову (заявленим позовним вимогам), при цьому не розглянувши спір по суті та не встановив всіх обставин справи щодо дійсних правовідносин між позивачем та відповідачем та правомірності користуванням спірними приміщеннями як позивачем, так і відповідачем. А з урахуванням прийняття відмови від апеляційної скарги на ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову, в разі задоволення апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу, фактично такі заходи були б діючими, що суперечить абз. 3 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», а також ст. 66 ГПК України.

Відповідно до 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

А тому з урахуванням передчасності вжиття заходів до забезпечення позову ухвалою суду від 13.01.2017, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 про скасування заходів до забезпечення позову є правомірною. А тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 68, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/73/17 - залишити без змін.

3. Матеріали оскарження по справі № 910/73/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк