ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.2017 Справа № 904/9948/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 88285,02 грн збитків

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № Dp-18-1116 від 09.11.2016;

від відповідача: юрисконсульт 2 категорії ОСОБА_2, довіреність № 2514 від 02.12.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення основного боргу у сумі 88031,78 грн та 3% річних у сумі 253,24 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобовязання з оплати вартості аварійних робіт та вартості втраченого під час аварії природного газу на підставі заявки №4131 від 09.06.2015.

В обґрунтування позову Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" посилається на порушення відповідачем при проведенні земляних робіт пункту 1.34 розділу V Правил безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, чим позивачу завдано збитків у вигляді вартості виконаних ремонтних робіт з усунення аварійної ситуації та вартості втраченого природного газу при аварійній ситуації, статтю 1166 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 12.01.2016 здійснено заміну в порядку ст. 24 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) первісного відповідача належним - ПАТ "Українська залізниця".

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, оскільки, на його думку, позивач підписав позов та розрахунок збитків не уповноваженою на те особою. В додаткових поясненнях від 02.02.2016 відповідач зазначив, що позивачем не доведено тривалість часу витікання газу, кількість та вартість втраченого газу, вартість відновлювальних робіт.

Позивач у письмових поясненнях, наданих суду 02.02.2016, вказав на нормативну необґрунтованість заперечень відповідача до позову.

На підставі статті 77 ГПК України в судовому засіданні 02.02.2016 оголошено перерву до 11.02.2016.

Ухвалою суду від 11.02.2016 розгляд справи відкладено на 24.02.2016. В судовому засіданні 24.02.2016 згідно статті 77 ГПК України оголошено перерву до 10.03.2016.

Ухвалою суду від 10.03.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 27.03.2016 включно, призначено судову інженерно-економічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновків експертизи.

Ухвалою суду від 10.06.2016 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, та узгодження сьомого питання, віднесеного до завдання експерта, і повторно зупинено до отримання висновку експертизи.

У зв'язку з відсутністю обставин, які були причиною для зупинення, провадження у цій справі поновлено ухвалою від 14.03.2017 та призначено до розгляду.

В ході судового засідання встановлено, що у позивача відсутня можливість оплати вартості експертизи через що експертиза не була проведена та її висновки відсутні, а отже справа підлягає розгляду за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.03.2017 сторони підтримали свої вимоги та заперечення по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 року аварійно-диспетчерською службою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі - позивач) від оператора котельні за адресою вул. Космічна, 5Б та 3Б у м. Запоріжжі - ОСОБА_3 прийнято заявку №4131 (а.с. 9), в якій, зокрема, зазначено: "По приїзду по слуху, запаху та положенню пересувної бурової установки МРК-750 №АР 02-48 АТ виявлено порив підземного газопроводу середнього тиску Ду=100; роботи по встановленню електричних опор виконувала Запорізька дистанція електричного постачання ДП Запорізької Придніпровської залізниці, майстер ОСОБА_4 огородили місце аварії, попередили мешканців будинку №3Б про необхідність зачинити вікна та кватирки, оскільки газ із місця пориву спрямовується на цей будинок. Розкрили і розкопали газопровід середнього тиску Ду=100 до місця пориву по руху газу. По команді начальника "СЭГС" ОСОБА_5 закрили засувки на газопроводі середнього тиску у "ГК210" та "ГК332", здійснили контроль роботи "ШГРП65". У місці розкопки здійснили перетиск металевої труби газопроводу середнього тиску Ду=100, витік газу усунули. Після цього з місця пориву убрали пересувну бурову установку. Від газопостачання відключено "ГРП45", котельню 3В, д/с 7А, будинки 3, 5, 7, 5А, 3А, 3Б, 5Б, 7Б, 1, 1А, 1Б, 1В, 1Г, 1Д по вул.. Космічній. Роботи по відновленню пошкодженого газопроводу передані робітникам "СЭГС", роботи по пуску газу у багатоповерхові житлові будинки передані до цеху "ВДСГ №2", роботи по підготовці до пуску "ГРП 45" передані бригаді "АДС №1". Винуватець аварії ОСОБА_6 від підписання відмовився. Абонентам надано інструктаж щодо заходів безпеки".

Заявка прийнята 09.06.2015 о 12 год. 13 хв. та передана відповідальному виконавцю 09.06.2015 року о 12 год. 15 хв. Час прибуття на об'єкт - 12 год. 35 хв.

На місці аварії працівниками аварійно-диспетчерської служби ПАТ "Запоріжгаз" відібрано письмові пояснення від особи, що подала аварійну заявку - ОСОБА_3, та працівника Запорізької дистанції електропостачання ДП "Придніпровська залізниця" - ОСОБА_4

У письмових пояснення потерпілого, свідка та інших осіб, причетних до аварії, що сталася 09.06.2015 о 12 год. 00 хв. (а.с. 10), ОСОБА_4, зокрема, зазначив, що 09.06.2015 згідно наряду-допуску №3 по установці опор ВЛ-0,4кв живлення житлових будинків вул. Космічної і схеми комісійного обстеження підземних комунікацій приступив до встановлення опор; на схемі вказано місце встановлення опори, що підтверджується підписом представника міськгазу; при виконанні робіт по бурінню котловану під опору був пошкоджений газопровід, про що одразу о 12 год. 13 хв. було повідомлено начальнику "ЭЧС-10" ОСОБА_7

ОСОБА_3В у своїх письмових поясненнях потерпілого, свідка та інших осіб, причетних до аварії, що сталася 09.06.2015 о 12 год. 00 хв. (а.с. 11), зазначила, що 09.06.2015, знаходячись на зміні у котельні 3В, почула шум на вулиці та різкий запах газу; вийшла подивитись, що сталося; підійшли чоловіки, які назвались електриками залізниці, попросили зателефонувати в газову службу (104) і повідомити про те, що буровою установкою було пошкоджено газопровід поблизу будинку за адресою Космічна, 5Б.

Внаслідок аварійного усунення витоку газу на газопроводі середнього тиску Д-100мм по вул. Космічній в районі будинків 3Б, 5Б позивачем складено та направлено Державному підприємству "Придніпровська залізниця" (правонаступником якого є позивач) вимогу №19/10107 від 21.09.2015 про сплату ПАТ "Запоріжгаз" рахунку №000013109 від 12.06.2015 на суму 88031,78 грн вартості виконання робіт з усунення аварійної ситуації та вартості втраченого газу при аварійній ситуації (а.с. 17-18).

До адресованої відповідачу вимоги позивачем додано: рахунок на оплату №000013109 від 12.06.2015 (а.с. 15); копію заявки №4131 від 09.06.2015; копію розрахунку втрат природного газу; копію розрахунку витрат по усуненню аварійної ситуації; копії пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і копію попередження від 25.05.2015.

Розрахунок втрат газу (а.с 14) при аварійному пошкодженні газопроводу визначено за формулою, рекомендованою ОСОБА_8, із навчального посібника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 "Потери природного газа при эксплуатации систем газоснабжения", Київ-1999, згідно з якою фактична втрата газу при пошкодженні на газопроводі склала 4,43992 тис.м. куб. на суму 31402,22 грн. без ПДВ.

Вартість витрат на усунення аварійної ситуації, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 13), становить 41957,60 грн без ПДВ і складається з: витрат на послуги автотранспорту у сумі 1030,72 грн; витрат на оплату праці робітників у сумі 2420,62 грн; витрат "АДС" у сумі 3451,34 грн; витрат "ЦВГС №2" у сумі 15150,31 грн без ПДВ (акт приймання-передачі №000019272 від 30.06.2016); витрат "СЭГМ" у сумі 13718,75 грн без ПДВ (акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015) та 9637,20 грн без ПДВ (акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015).

З наданих позивачем до матеріалів справи примірників вищезазначених актів (а.с. 217-227) вбачається, що їх не було узгоджено сторонами.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання з оплати завданої майнової шкоди, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 88031,78 грн основного боргу та 253,24 грн річних.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога про відшкодування шкоди (збитків), завданої майну позивача в результаті виконання відповідачем земляних робіт.

Пунктом 4.3.41 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 №254, чинних на момент виконання відповідачем бурових робіт (далі - Правила), передбачено, що перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу організація, яка виконує земляні роботи, зобов'язана виявити фактичне місцезнаходження газопроводу шляхом відкриття шурфів вручну і в присутності представника СПГГ. Ударні механізми для розпушування ґрунту можуть застосовуватися на відстані не ближче ніж 3 м від підземного газопроводу, а механізми, здатні значно відхилятися від вертикальної осі (куля, клин-баба тощо), - на відстані не ближче ніж 5 м.

В пункті 4.3.40 цих Правил зазначено, що організація, яка виконує будівельні і земляні роботи, повинна представляти СПГГ проект виконання робіт, складений з урахуванням вимог СНиП 3.02.01-87, СНиП Ш-4-80*, ДБН А3.1-5-96. Будівельні і земляні роботи на відстані менше ніж 15 м від газопроводу допускаються тільки на підставі письмового дозволу СПГГ, у якому повинні бути зазначені умови і порядок їх проведення. До дозволу додається схема розташування газопроводу з прив'язками.

З наявного у матеріалах справи попередження від 25.05.2015 вбачається, що відповідача (в особі відповідального працівника - начальника "ЭЧС-10" ОСОБА_7В.) було попереджено, що будівельні та земляні роботи на відстані 15 м від газопроводу допускаються лише з письмового дозволу СПГГ, до якого додається схема розташування газопроводу з прив'язками; до початку робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу організація, яка виконує земляні роботи, зобов'язана виявити фактичне місцезнаходження газопроводу шляхом відкриття шурфів вручну і в присутності представника СПГГ; охоронна зона підземного газопроводу 2м по обидві сторони від вісі газопроводу. Також, відповідача було попереджено про дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно чинного законодавства у разі порушення Правил безпеки систем газопостачання України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про трубопровідний транспорт", охоронна зона - це землі вздовж магістральних та промислових трубопроводів, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об'єкти та довкілля в цілому.

Відповідно до пунктів 10.1.7, 10.1.9 ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві": земляні роботи в охоронній зоні кабелів високої напруги, діючих газопроводів та інших комунікацій необхідно виконувати за нарядом-допуском після одержання дозволу від організацій, що їх експлуатують; виконання земляних робіт в охоронній зоні кабелів, що перебувають під напругою або діючих газопроводів необхідно здійснювати під безпосереднім наглядом керівника робіт та працівників організацій, що експлуатують ці комунікації; під час виконання земляних робіт у безпосередній близькості діючих підземних комунікацій або у разі перетинання комунікацій необхідно забезпечити незмінність положення у просторі і збереження цілісності цих комунікацій, при цьому розробка ґрунту механізованим способом дозволяється на відстані не менше ніж на 2,0 м від бокової стінки і не менше ніж 0,4 м над верхом труби, кабелю.

Вимоги вищезазначених норм відповідачем не виконано, матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується факт виконання земляних робіт безпосередньо у місці пошкодження газопроводу спеціальною технікою, а не вручну, без проведення детального трасування мереж газопостачання з визначенням місця знаходження газопроводів та без представника організації, що експлуатує даний газопровід на час здійснення пошкодження газопроводу відповідачем.

Відповідачем в установленому порядку належними і допустимими доказами не спростовано недотримання вимог чинного законодавства щодо порядку проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу.

Поряд з тим, за приписами пункту 4.3.29 Правил, за результатами технічного обстеження сталевих і поліетиленових газопроводів складається акт, в якому з врахуванням виявлених дефектів і оцінки технічного стану слід дати висновок про можливість подальшої експлуатації газопроводу, необхідність і строки проведення його ремонту і заміни. Акт технічного обстеження повинен затверджуватися керівником СПГГ або підприємства. Результати обстеження записуються в паспорті газопроводу.

Викладене свідчить, що у випадку пошкодження газопроводу (без ознак аварій), складається акт у вільній формі, в якому встановлюється та відображається факт пошкодження. При цьому, виходячи з загального порядку фіксації подій та фактів (зокрема, Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами) при складанні такого акту, у разі виникнення спірних питань під час підписання акта, представник сторони, який не згідний з викладеними в акті обставинами, підписує акт з викладенням окремої думки. У разі відмови представника такої сторони, від підписання, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони від підписання.

Проте, доказів складання такого акту матеріали справи не містять.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди, що передбачено ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з приписами ст. 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 цього Кодексу визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов'язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, у відповідності до ч. 1 ст. 225 ГК України, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Однак, статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювана, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, стаття 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, джерелом підвищеної небезпеки визнається будь-яке застосування концентрованої енергії у таких випадках, коли енергія використовується не в споживчих цілях, не в побуті, а на виробництві, на транспорті.

Виходячи з наведеного, до спірних взаємовідносин застосовуються правила відшкодування шкоди, встановлені статтею 1187 ЦК України.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Тобто, вина заподіювача шкоди не вимагається для виникнення зобов'язання. Також, особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки відповідає й за випадкове її завдання (без вини).

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків (шкоди), завданих джерелом підвищеної небезпеки, є те, що позивач повинен довести лише наявність збитків (шкоди), протиправних винних дій відповідача у завданні шкоди (збитків) та причинного зв'язку між збитками (шкодою) позивача та діями відповідача.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги пунктів 4.3.40, 4.3.41 Правил безпеки системи газопостачання щодо порядку проведення земляних (бурових) робіт поблизу діючого газопроводу.

Проте, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди (збитків), позивач не довів суду розміру цієї шкоди (збитків), а, отже, не довів повного складу цивільного правопорушення у діях відповідача, необхідного для застосування такої міри відповідальності.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Призначена судом комплексна інженерно-економічна експертиза, для визначення розміру спричинених позивачу від пошкодження газопроводу збитків, не була проведена Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз із-за вини позивача, оскільки ним не була сплачена її вартість.

Суд зазначає, що у нього відсутня можливість визначення правильності та точності наданих позивачем розрахунків завданої йому шкоди, у тому числі кількості та суми втраченого газу, а також оцінки дій позивача щодо збільшення або зменшення ним розміру збитків, завданих пошкодженням газопроводу. Вирішення цих питань потребує наявності спеціальних знань.

Крім того, документи, надані у підтвердження витрат по усуненню аварійної ситуації, складені позивачем в односторонньому порядку, а також містять неточності, зокрема, розрахунок втрат газу здійснено виходячи з 3 годин часу витоку газу, а в даних по ліквідації аварії вказані відомості щодо витоку газу протягом 3,47 години.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 41, 43, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.04.2017.

Суддя В.Д. Воронько