ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 Справа №917/130/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш", 36034, м. Полтава, вул. Садовського, 8

до 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім", 61052, м. Харків, вул. Північна, 4

2. Приватного підприємства "Джісіеквіпмент", 36034, м. Полтава, вул. Садовського, 14

про стягнення суми основного боргу солідарно

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.03.2017.

від відповідача 1: не з'явилися

від відповідача 2: не з'явилися

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім", Приватного підприємства "Джісіеквіпмент" про стягнення в солідарному порядку, сплаченої за товар суми в розмірі 4320,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та наполягав на його задоволенні. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору поставки від 10.09.2016, в частині поставки товару неналежної якості.

Відповідач 1 у відзиві проти позову заперечив, посилався на недоведеність позивачем факту поставки товару неналежної якості. Зазначив, що до позовної заяви не додано жодного доказу (акту, висновків компетентного та незалежного спеціаліста-товарознавця та ін., які б підтверджували зафіксований належним чином факт поставки неякісного товару); вказав на невиконання позивачем вимог п. п. 16, 17, 18, 19, 20 Інструкції № П-7.

Відповідач 2 у відзиві на позов повідомив суд, що Додатковою угодою сторони на підставі п.4 ст. 559 Цивільного кодексу України припинили дію договору поруки у звязку із закінченням строку його дії, тому просить суд припинити провадження у справі в частині вимог до відповідача 2 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10.09.2016 ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" здійснило поставку товару ТОВ Завод Укрбудмаш, а саме: клепальний молоток КМП-24 у кількості 1 шт. (далі - Товар).

За поставлений Товар позивачем сплачено 4320,00 грн, відповідно до рахунку №СФ-0000367 від 25.08.2016.

Отже, сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб.

10.09.2016 після отримання від вантажо-перевізника Товару, працівниками позивача уповноваженими на проведення контролю якості отриманого Товару (відділом технічного контролю) виявлено недоліки Товару, які не можна усунути.

13.09.2016 позивачем направлено відповідачу 1 вимогу (вих. № 198 від 12.09.2016) про повернення коштів у розмірі 4320,00 грн, сплачених за Товар та про прийняття даного Товару.

Зазначену вимогу відповідач 1 отримав 16.09.2016, згідно відомостей з сайту Укрпошти http://services.ukrposhta.ua/.

Проте, відповідач на вимогу не відреагував, грошові кошти не повернув, приймати неякісний Товар відмовився.

16.12.2016 між позивачем та відповідачем 2 (ПП "Джісіеквіпмент") укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.1 договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" (61052, м. Харків, вул. Північна, 4, ) надалі іменується Боржник, щодо виконання обов'язків Боржника по поверненню сплаченої грошової суми згідно вимоги від 12.09.2016 № 198, а саме: сплати грошових коштів у розмірі 4320,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 Поручитель зобов'язаний у разі порушення Боржником обов'язку, щодо сплати грошових коштів, самостійно виконати даний обов'язок Боржника перед Кредитором шляхом здійснення, на користь Кредитора, оплати суми заборгованості.

Сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником обов'язку щодо здійснення оплати суми заборгованості, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання даного обов'язку.

У випадку виконання Поручителем обов'язку Боржника щодо здійснення оплати суми заборгованості, що передбачено п. 1.1 цього договору, Кредитор зобов'язується передати Поручителю всі документи, що підтверджують обов'язок Боржника.

У випадку виконання Поручителем обов'язку Боржника щодо здійснення оплати суми заборгованості Поручитель набуває всі права Кредитора, щодо обов'язку Боржника із здійснення оплати суми заборгованості.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Враховуючи те, що відповідач 2 виступив поручителем за борговими зобов'язання відповідача 1 в сумі 4320,00 грн, позивачем заявлено вимогу про стягнення зазначеної суми з відповідачів 1, 2 у солідарному порядку.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дії сторін (поставка товару відповідачем 1, оплата товару позивачем) свідчать про виникнення між ними правовідносин, що випливають з договору поставки.

Отже, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім" укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як зазначено у ч.1 та ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з акту контрольного огляду інструменту №1, складеного комісією позивача, при вхідному контролі інструмента (молотка клепального КМП -24-05) виявлені наступні відхилення: при підключенні повітря тиском 8 бар інструмент не спрацював, а також не виконував своїх функцій з заклепкою діаметром 4 мм з нержавіючої сталі та алюмінію.

Висновок комісії: молоток клепальний КМП-24-05 не придатний для подальшої експлуатації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що недоліки товару є прихованими та були виявлені вже після приймання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГК України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ст. 678 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

За приписами ч. 1 ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 680 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Постановою Верховної Ради України №1545-12 від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" постановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості № П-7, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 зазначена Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки чи іншими обовязковими для сторін правилами не встановлений інший порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості і комплектності, а також тари під продукцією чи товарами.

Оскільки укладений сторонами у спрощений спосіб договір поставки не містив посилань на те, в який спосіб необхідно проводити приймання Товару за якістю, до даних правовідносин (приймання Товару за якістю) застосовується вищезазначена Інструкція.

Згідно з п. 13 Інструкції приймання продукції проводиться уповноваженим на те керівником підприємства одержувача або його заступником. Ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції.

Пункт 14 Інструкції передбачає, що приймання продукції по якості та комплектності проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, підтверджуючими якість та комплектність поставленої продукції (технічний паспорт, сертифікат, свідоцтво про якість, рахунок-фактура, специфікація і т.д.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких із них не призупиняє прийом продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції, і в акті вказується, які документи відсутні.

У п. 16 Інструкції визначено, що у разі виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, вказаним в маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 Інструкції) отримувач призупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, які запобігають погіршенню її якості та змішування з іншою однорідною продукцією. Одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника іногороднього виготовлювача (відправника).

Відповідно до п. 17 та п. 18 Інструкції у повідомленні про виклик, направленому виробнику (постачальнику), повинно бути вказано: а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не одержано; б) основні недоліки, виявлені у продукції; в) час, на який призначено приймання продукції по якості чи комплектності (в рамках встановленого для приймання строку); г) кількість продукції неналежної якості чи некомплектності продукції. Повідомлення про виклик представника виробника (постачальника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а щодо продукції, яка швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари чи упаковки встановленим вимогам, якщо інші строки не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обовязковими для сторін правилами чи договором. Іногородній виготовлювач (відправник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці якості продукції.

За результатами приймання продукції за якістю та комплектністю за участі представників, зазначених в п.п. 19 та 20 даної Інструкції, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції (п. 29 Інструкції).

Пунктами 30, 32 Інструкції № П-7 передбачено, що акт повинен бути підписаний усіма особами, які приймали участь в перевірці якості та комплектності продукції. Особа, не згідна зі змістом акту, зобов'язана підписати його з зауваженнями про свою незгоду та викласти свою думку. В акті перед підписом осіб, які приймали участь в прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акту, який містить дані, що не відповідають дійсності. Акт, встановлюючий неналежну якість або некомплектність продукції, складений за участю представників, зазначених в п. 20, підп. а, б і в, затверджується керівником підприємства-одержувача або його заступником не пізніше триденного строку після складання акту.

В п. 20 Інструкції встановлено, що при неявці представника виготовлювача (відправника) на виклик одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

Інструкція також передбачає процедуру перевірки при відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання згоди на одностороннє приймання продукції ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім".

В п. 21 Інструкції передбачено, що керівники підприємств і організацій або їх заступники на прохання підприємства-одержувача виділяють йому представників для участі в прийманні продукції за якістю і комплектністю.

Пунктом 9 Інструкції встановлено, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад отримувача, який виявив приховані недоліки, якщо інші строки не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними строками придатності чи зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного строку. Якщо для участі в складенні акту викликається представник виробника (відправника), то до встановленого 5-денного строку додається час, необхідний для його прибуття. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання чи зберігання продукції.

З аналізу викладених пунктів Інструкції № П-7 вбачається, що в ній чітко передбачений порядок здійснення приймання продукції за якістю, який передбачає складання двостороннього акта про фактичну якість та комплектність товару (або за участі представників, визначених п. 20 Інструкції), виклик при цьому представника виготовлювача (відправника), затвердження акту керівником підприємства-одержувача або його заступником.

Як зазначає позивач в позовній заяві, виявлення Товару неналежної якості відбулось представниками позивача на складі (відділом технічного контролю).

Докази направлення позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім" повідомлення про виклик для проведення перевірки якості поставленого Товару в матеріалах справи відсутні.

Повідомлення про виклик (вих. № 185 від 10.09.2016) надане позивачем, суд не приймає як належний доказ, оскільки відсутні докази направлення зазначеного повідомлення відповідачу 1.

Позивач не надав суду доказів здійснення виклику представників відповідача 1 для складання Акту та інших документів, які передбачені Інструкцією.

Як убачається з матеріалів справи, 13.09.2012 (вих. № 198 від 12.09.2016) позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім" Вимогу про повернення коштів в сумі 4320,00 грн за поставлений Товар неналежної якості.

На підтвердження факту поставки неякісного товару, позивачем долучено до матеріалів справи Акт контрольного огляду інструменту №1 від 01.08.2016.

Суд не приймає зазначений Акт, як належний доказ на підтвердження поставки Товару неналежної якості, оскільки до складу комісії не входили представники відповідача 1 (Продавця, Постачальника), тобто акт складено позивачем в односторонньому порядку.

Також, суд не приймає як належний доказ Акт про встановлення невідповідності по якості під час приймання товарно-матеріальних цінностей від 12.09.2016, оскільки складений без участі представника відповідача 1.

Доказів повідомлення відповідача 1 по телефону та направлення повідомлення про виклик (вих. № 185 від 10.09.2016) позивач суду також не надав.

Отже, двосторонній Акт про приховані недоліки за участю представників Постачальника та позивача не складався.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Право позивача на односторонню відмову від договору не встановлено, оскільки договір поставки сторонами укладено в спрощений спосіб.

Згідно з положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доведення факту передання товару з недоліками, відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладено на позивача (Покупця), оскільки гарантія на товар Продавцем не надавалась.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту передачі відповідачем 1 Товару неналежної якості, тому позов в частині вимог до відповідача 1 задоволенню не підлягає.

Щодо вимог до відповідача 2, оскільки відповідно Додатковою угодою сторони на підставі п.4 ст. 559 Цивільного кодексу України припинили дію Договору поруки у звязку із закінченням строку його дії. У пункті 1 сторони встановили, що Поручитель не відповідає перед Кредитором за порушення Боржником (ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім") щодо виконання обовязку сплати грошових коштів у розмірі 4320,00 грн. Порука за договором поруки, як вид зобовязання з підписанням даної Додаткової угоди припиняється.

Отже, з 27.01.2017 відповідач 2 не виступає Поручителем за зобовязаннями відповідача 1 перед позивачем.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" в позові до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аттомо-Торгівельний Дім".

Припинити провадження у справі в частині вимог до приватного підприємства "Джісіеквіпмент".

Повне рішення складено 30.03.2017.

Суддя Д.М. Сірош