КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа№ 925/1601/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравець І.В.- представник, Калінченко Д.Н. - представник

від відповідача: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва-1"

на рішення

Господарського суду Черкаської області

від 19.01.2017р.

у справі № 925/1601/16 ( суддя Скиба Г.М.)

за позовом Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва-1"

про стягнення 15 077,61 грн. заборгованості по утриманню будинку

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради звернулось до Господарського суду Черкаської області

з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва-1" про стягнення 15 077,61 грн. заборгованості по утриманню будинку.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Мальва-1» на користь Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради 15 077,61 грн. заборгованості та 1 378 грн. судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду апеляційної інстанції, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків місцевого господарського суду обставинам справи та порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевим судом не було враховано те, що договір № Ю-м/11 від 1 листопада 2001 року, є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, що також підтверджується також і ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Однак суд першої інстанції при розгляді справи взяв до уваги тільки одну сторону, а саме зобов'язання відповідача "щомісячно у термін визначений договором вносити плату на рахунок виконавця на утримання будинку" не дослідивши в судовому засідання наявність виконаних позивачем робіт відповідно до п.3.2.1. договору № Ю-м/11 від 1 листопада 2001 року "Про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку " виконавець зобов'язаний виконувати роботи по утриманню будинку згідно з режимом підприємства" та не витребував у позивача для ознайомлення докази виконання таких робіт та погодження їх із замовником.

На думку апелянта позивач не надав докази по виконанню робіт з утримання будинку № 9-А, чим порушив ст. 33 ГПК України (обов'язок доказування і подання доказів), а суд в свою чергу неповно з'ясував обставини по справі не взявши до уваги відсутність доказів виконання робіт з утримання будинку № 9-А та наявності погодження виконання таких робіт із замовником.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 07.02.2017р. порушено апеляційне провадження у справі №925/1601/16, справу призначено до розгляду та викликано повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить зворотне поштове повідомлення яке є наявним в матеріалах справи (№9622).

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника позивача, колегія встановила наступне.

Між Управлінням власністю міста (орендодавцем), в особі начальника Управління Зєнкова Сергія Вікторовича, що діє на підставі Положення про Управління власністю міста, 23.02.2009р. та ТОВ "Мальва-1" (орендарем), в особі директора Мусієнка Володимира Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди об'єкта нерухомості №342.

Орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар зобов'язався прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення - частина 1 поверху та підвал 5-поверхової цегляної будівлі в м. Черкаси, вул. Чехова, 9а, загальна площа - 517,40 кв.м., в тому числі:

площа 1 поверху - 352,20 кв.м.,

площа підвального приміщення - 165,20 кв.м. -

згідно з планом (далі-об'єкт), що належить до міської комунальної власності на підставі Рішення №3-531 від 26.06.2003р. "Про перелік об'єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління" (а.с. 27-28).

23.02.2009р. об'єкт оренди передано в оренду по орендарю по Акту приймання-передачі об'єкта нерухомості.

01.11.2011р. між КП "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради (виконавець), в особі директора Работенка Ігоря Павловича, що діє на підставі Статуту, та ТОВ "Мальва-1" (замовник) в особі директора Мусієнка Володимира Анатолійовича, було укладено договір про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку №10-м/11.

Відповідно до договору замовник на підставі договору оренди №342 від 23.02.2009р. займає нежитлове приміщення 517,40 кв.м. в житловому будинку №9А по вул. Чехова в м. Черкаси, та сплачує експлуатаційні витрати по утриманню будинку пропорційно займаній площі, а виконавець виконує роботи по утриманню будинку, передбачені переліком затвердженим відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради, згідно режиму роботи підприємства .

Відповідно до п. 2.1 договору щомісячна вартість витрат по договору визначена згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.03.2011р. №423 і на день укладення договору з урахуванням ПДВ в місяць і складає 1,219 грн. за 1 кв.м. загальної площі та загальною вартістю 630,71 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору розмір плати по даному договору може змінюватись виконавцем з моменту встановлення нових тарифів, затверджених відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Відповідно до п. 2.3 договору форма оплати - безготівковий розрахунок шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, згідно наданого рахунку, вартості наданих послуг або ж шляхом внесення готівкових коштів в касу підприємства.

Відповідно до п. 3.4.1 договору замовник зобов'язаний сплатити виконавцю експлуатаційні витрати по утриманню будинку в терміни, встановлені договором.

Відповідно до п. 2.4 договору термін оплати - до 15-го числа наступного за звітним місяця.

Відповідно до п. 2.5 договору по закінченню строку дії договору або при його достроковому припиненні плата за послуги сплачується замовником на день фактичного звільнення приміщення на підставі наданої виконавцю копії правовстановлюючого документу на дане приміщення.

В порушення взятих на себе договірних зобов'язань та вимог закону замовник сплатив лише частково експлуатаційні витрати по утриманню будинку.

Станом на 31.10.2016р. заборгованість замовника з експлуатаційних витратах по утриманню будинку становить 15 077,61 грн.

Невиконання замовником взятих на себе зобов'язань стало підставою для звернення виконавця до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та суб'єктами господарювання на ринку послуг України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України передбачає зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

КП "Придніпровська СУБ" є балансоутримувачем будинку по вул. Чехова 9А в м. Черкаси та прибудинкової території, згідно рішення Черкаської міської ради за №4-1343 від 16.07.2009р. "Про припинення комунальних підприємств житлово-комунального господарства міста" та передавальних актів припинених комунальних підприємств житлово-господарського господарства. Відповідно до вищевказаного рішення даний будинок та прибудинкова територія передані КП "Придніпровська СУБ" у господарське відання.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Господарського Кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство), а згідно ст. 136 Господарського Кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених Господарським Кодексом України та іншими законами.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку на підставі письмового, строкового, оплатного, двостороннього, консенсуального договору. Договір укладено на підставі приписів ст. 11 ЦК України та волевиявлення сторін на настання певних юридичних наслідків.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку від 01.11.2011р. №10-м/11 не заперечуються сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Даний договір не протирічить вимогам Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утриманню прибудинкових територій" №686-14 від 20.05.1999р., суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності:

- сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утриманні прибудинкової території;

- за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до п. 2 рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №768 від 10.06.2008р. (надалі - Рішення ВК ЧМР №768) суб'єкти підприємницької діяльності, підприємства, організації та установи, незалежно від форм власності, що володіють вбудованими чи прибудованими частинами житлових будинків на правах власності або частинами, які орендовані ними на підставі договору сплачують за утримання будинку, споруди та прибудинкової території за розрахунками виконавця, згідно з порядком, затвердженим цим рішенням.

Відповідно до розділу 3 Положення "Про участь суб'єктів підприємницької діяльності підприємств, організацій та установ, незалежно від форми власності, в утриманні будинків і споруд та прибудинкових територій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста об'єднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельних кооперативів", затвердженого Рішенням ВК ЧМР №768, зазначено, що розрахунок вартості відшкодування витрат Виконавця проводиться за тарифами, затвердженими рішенням міськвиконкому "Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій" ... з виключенням вартості тих складових тарифу, послуги яких не надаються виконавцем, пропорційно до займаної площі власника, орендаря.

Власник, орендар зобов'язаний щомісячно у термін, визначений договором вносити плату на рахунок виконавця на утримання будинку, споруд та прибудинкових території.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було узгоджено вартість експлуатаційних витрат та термін оплати, який визначений п. 2.4 договору - до 15-го числа місяця наступного за звітним, кошти в розмірі, визначені в п. 2.1 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив часткову плату з експлуатаційних витрат по утриманню будинку в розмірі 22 764,99 грн., що враховано позивачем при зверненні до суду.

Слід зазначити про відсутність претензій відповідача стосовно неналежного виконання позивачем умов спірного договору.

Суд також враховує, що відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної плати з експлуатаційних витрат по утриманню будинку належним чином не виконав.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Слід зазначити, що підлягає до задоволення право позивача на стягнення з відповідача суми заборгованості з експлуатаційних витрат по утриманню будинку в сумі 15 077,61 грн. за період з 01.11.2011р. по 31.10.2016р.

Відповідач, в поданій ним апеляційній скарзі, вказує на те, що суд першої інстанції не повно та не об'єктивно з'ясував обставини справи, тому що позивач не вірно вказав розрахунок експлуатаційних витрат по утриманню будинку 9А по вул. Чехова в м. Черкаси, оскільки відповідачем було підписано нову угоду, якою зменшено загальну орендовану площу до 352, 20 кв. м.

Слід зазначити, що відповідач не звертався на адресу КП «Придніпровська СУБ» з вимогою про перегляд ціни договору, в зв'язку з укладенням ним угоди про внесення змін до договору оренди об'єкта нерухомості від 16.05.2016 року.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені відповідними доказами, не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва-1" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі № 925/1601/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі № 925/1601/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/1601/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх