КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа№ 910/20761/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Березінський О.С. за довіреністю від 05.12.2016; Коростенський В.В. за довіреністю від 05.12.2016;

від відповідача 1: Цуканова С.Г. за довіреністю №27-48336/16 від 28.12.2016;

від відповідача 2: Білоконь М.В. за довіреністю від 06.12.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017

у справі № 910/20761/16 (головуючий суддя Демидов В.О.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ"

до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемко Романа Анатолійовича

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у доступі до всіх приміщень, активів, майна, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк", і до центрального приміщення за адресою: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз (вул. Смирнова-Ласточкіна), 10-А, в тому числі із метою обслуговування системи опалення, електричних мереж, серверної кімнати, блоків безперебійного живлення та інших телекомунікаційних мереж, систем і т. ін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 у справі №910/20761/16 позов задоволено частково. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код 21708016, не чинити перешкод у доступі до всіх приміщень, активів, майна, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк" (ПАТ "УКРІНКОМ"), і до центрального приміщення за адресою: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз (вул. Смирнова-Ласточкіна), 10-А, в тому числі із метою обслуговування системи опалення, електричних мереж, серверної кімнати, блоків безперебійного живлення та інших телекомунікаційних мереж, систем і т. ін. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ", витрати зі сплати зі сплати судового збору у розмірі 689 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, порушенні та неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Алданової С.О., Зубець Л.П.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 27.03.2017.

20.03.2017 позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача 1 (апелянта) у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

22.09.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №622/БТ "Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" та призначення куратора", відповідно до якої запроваджено особливий режим контролю до 21.11.2015 та призначено куратора.

01.10.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії проблемних", якою віднесено ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії проблемних до 180 днів та встановлено з дня цієї постанови та до закінчення зазначеного строку обмеження відповідно до переліку викладеного в пункті 2 резолютивної частини постанови.

24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", відповідно до пунктів 1 та 2 резолютивної частини якої віднесено ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних та визнано такими, що втратили чинність постанови Правління Національного банку України №622/БТ від 22.06.2015 та №659/БТ від 01.10.2015.

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

ПАТ "УКРІНБАНК", після введення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду, передало уповноваженій особі Фонду Білій І.В. всі печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банку, всю бухгалтерську та іншу документацію ПАТ "УКРІНБАНК".

В подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 у справі №826/1162/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", визнано незаконним та скасоване рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Національний банк України зобов'язано надати термін у 95 днів для відновлення платоспроможності позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 у справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, визнано протиправною та скасовано постанову правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК", визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції відповідача 1 від 22.03.2016 №385 про початок процедури ліквідації позивача; Національний банк України зобов'язано вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування позивача як банківської установи в обсязі та стані, який існував до прийняття Національним банком України постанови від 22.03.2016 №180.

13.07.2016 протоколом засідання наглядової ради ПАТ "УКРІНБАНК" прийняте рішення про відновлення діяльності банку та призначення голови правління. Вказаним протоколом також змінено назву Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" на Публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1705 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "УКРІНБАНК", вказані повноваження делеговані Оберемку Роману Анатолійовичу. Дії щодо відновлення функціонування позивача як банківської установи в обсязі та стані, який існував до прийняття Національним банком України постанови від 22.03.2016 №180, відповідачами не вчинялися.

У зв'язку із викладеним, позивач звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у доступі до всіх приміщень, активів, майна, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК", і до центрального приміщення за адресою: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз (вул. Смирнова-Ласточкіна), 10-А, в тому числі із метою обслуговування системи опалення, електричних мереж, серверної кімнати, блоків безперебійного живлення та інших телекомунікаційних мереж, систем і т. ін.

При розгляді справи у суді першої інстанції відповідачем 2 було подано заперечення на позовну заяву, у якому він вказав про неврегульованість чинним законодавством порядку відновлення платоспроможності банку та порядку передачі майна та матеріальних цінностей у разі скасування постанов Національного банку України та рішень Фонду судом.

В процесі судового розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем 2 суду надано засвідчені копії актів приймання-передачі оригіналів установчих документів ПАТ "УКРІНКОМ", зокрема, Статуту позивача, змін до Статуту позивача, Свідоцтва Національного банку України про реєстрацію ПАТ "УКРІНБАНК", Свідоцтва Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про реєстрацію випуску акцій та оригіналів кредитних справ.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги до відповідача 1 є обґрунтованими і доведеними, а у позові до відповідача 2 слід відмовити.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2 ст. 41 Конституції України). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Колегія суддів відзначає, що предметом позову у даній справі є усунення перешкод в користуванні власністю. Перешкоди у користуванні власністю позивача відбуваються внаслідок чинення перешкод відповідачем 1, що полягає у не допуску працівників позивача до майна позивача.

Крім того, апеляційна скарга відповідача 1 містить посилання на те, що в законодавстві відсутній механізм повернення майна позиву, а відтак його повернення є неможливим. Отже, відповідач 1 не спростовує, а навпаки підтверджує наявність в нього майна позивача, в тому числі доступу до приміщень, що належать ПАТ "УКРІНКОМ".

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як було зазначено вище, факт порушення права позивача на користування належним йому майном доведений матеріалами справи та відповідачами не спростований, а навпаки підтверджений письмовими та усними поясненнями останніх.

Місцевим господарським судом було правомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги до відповідача 2, оскільки уповноважена особа Фонду Оберемко Р.А. виконує виключно повноваження, надані йому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно із Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і не є самостійним суб'єктом відносин, що виникли між сторонами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з визначенням, наведеним у п. 17 ст. 2 цього Закону, уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

З наведеного вбачається, що уповноважена особа Фонду має повноваження щодо здійснення дій від імені банку лише за умови введення в банку тимчасової адміністрації.

На підтвердження повноважень уповноваженої особи Фонду Оберемка Р.А. зазначено рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 №1705 про його призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Проте, колегією суддів встановлено, що станом на час призначення Оберемка Р.А. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК", судовими рішеннями, які набрали законної сили, було скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 року №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", а також було скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку", у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зазначити про відсутність в уповноваженої особи Фонду Оберемка Р.А. будь-яких повноважень на вчинення дій від імені ПАТ "УКРІНБАНК" (ПАТ "УКРІНКОМ") або утримання майна останнього.

Посилання відповідачів на ту обставину, що рішення виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1705 про призначення Оберемка Р.А. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" не скасоване, висновку суду, щодо відсутності повноважень у відповідачів на утримання майна позивача, а також в перешкоджанні доступу до приміщень позивача, не спростовує, оскільки введення тимчасової адміністрації та призначення ліквідатора станом на час призначення Оберемка Р.А. визнане протиправним та скасоване з моменту їх прийняття, що взагалі виключає можливість здійснення Уповноваженою особою будь-яких повноважень як ліквідатора ПАТ "УКРІНКОМ", в тому числі утримання майна чи перешкоджання доступу до приміщень позивача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що призначення іншої особи на посаду тимчасового адміністратора чи ліквідатора ПАТ "УКРІНБАНК" (ПАТ "УКРІНКОМ"), тобто делегування повноважень Уповноваженої особи іншій особі, не може свідчити про те, що така фізична особа може виступати окремим суб'єктом в судових процесах, оскільки уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який діє від імені Фонду (п. 17 ст. 2 цього Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Колегія суддів не бере до уваги твердження відповідача 1, що всі спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності згідно п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Вичерпний перелік спорів, підвідомчих господарським судам, визначено в статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Поряд з цим згідно з ч. 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, враховуючи вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У даному випадку господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З аналізу ч. 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що сторонами в судовому процесі (позивачами і відповідачами) можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм слідує, що при вирішенні питання щодо підвідомчості позовної заяви господарському суду необхідно приймати до уваги у сукупності обставини, як щодо суб'єктивного складу сторін, так і предмета та підстав позову, а також характеру правовідносин сторін цього спору.

З урахуванням викладеного, а також характеру спірних відносин сторін у справі, а саме вимогою позивача про допуск до належного йому приміщення, позивач обґрунтовано звернувся із даним позовом до господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 у справі № 910/20761/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 у справі №910/20761/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/20761/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова