КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа№ 911/203/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Жук Г.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі Бовсунівська Л.О.

за участю

представників сторін :

від позивача: Кілеса П.В., Кондратов А.В.

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи Єфременко О.О., Єршова С.В.

розглянувши

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пласт"

на ухвалу

Господарського суду Київської області

від 21.02.2017 року

за заявою Публічного акціонерного товариства "Державне

акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про забезпечення позову

у справі № 911/203/17 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державне

акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

до Приватного акціонерного товариства "Пласт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 4 350 400,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2017 року заяву Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17 задоволено.

Вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5809,413 тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 року № між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та Приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

Стягувачем за цією ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (ідентифікаційний код 00153117, адреса 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505).

Боржником за цією ухвалою є Приватне акціонерне товариство "Пласт" (ідентифікаційний код 25168700, адреса 08800, Київська обл., Миронівський район, місто Миронівка, вул. Леніна, буд. 48).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "Пласт" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2017 року у справі № 911/203/17 і відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пласт" прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження.

В судове засідання 06.03.2017 року відповідач не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги про що свідчить витяг відстеження посилання поштових відправлень.

Представником третьої особи подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивачем також додано додаткові документи, дані документи долучено колегією суддів до матеріалів даної справи, оскільки позивач обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Також, позивачем подано клопотання, в якому останній просить повернути апеляційну скаргу без розгляду. Дане клопотання відхилено, оскільки колегія суддів вважає, що представник відповідача мав право на підписання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником 20.02.2017 року подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.02.2017 №169/17, в якій заявник просив суд:

- задовольнити заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та накласти арешт на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5 809,413 тис. куб.м., шо знаходиться в підземному сховищі газу за договором на зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між ПАТ "Укртрансгаз" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (код 30019801) та ПрАТ "Пласт" (код 25168700),

- заборонити Приватному акціонерному товариству "Пласт" (код 25168700) вчиняти будь-які дії щодо відчуження природного газу обсягом 5 809,413 тис. куб.м., видобутого за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), що знаходиться в підземному сховищі газу за № між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (код 30019801) та Приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

Відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони або із своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову.

За таких обставин, заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання зобов'язань, а діють виключно як засіб забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Втім, не виключається можливість вжиття заходів до забезпечення позову й після порушення провадження у справі.

Стаття 67 ГПК передбачає лише винесення ухвали про забезпечення позову і не містить припису про обов'язковість проведення у зв'язку з цим судового засідання; відтак відповідне питання вирішується самим господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. Строк розгляду заяви про вжиття заходів до забезпечення позову процесуальним законом не встановлено; отже, суду слід виходити з того, що цей строк має бути розумно необхідним для ефективного запобігання цим негативним явищам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Так, ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" в заяві про забезпечення позову твердить, що 05.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та Приватним акціонерним товариством "Пласт" було укладено договір про спільну діяльність №272-14, відповідно до умов якого сторони зобов'язались спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об'єднання своїх вкладів та зусиль в сфері видобутку, постачання транспортування нафти, газу і газового конденсату для досягнення господарських цілей. Учасники зобов'язались робити внески в спільну діяльність в формі грошей, майна, права користування майном, професійних і інших знань, навичок та умінь, а також ділової репутації та ділових зв'язків.

Внаслідок порушення ПрАТ "Пласт" умов договору (пункти 3.10.3, 3.10.10, пункту 3.10), щодо виконання рішень Комітету з управління спільною діяльністю, визначення результатів спільної діяльності та виплати сторонами належної їм частини прибутку, заявником не отримано кошти вже розподіленого прибутку в сумі 3328496,00 грн.

Заявник твердить, що в порушення пунктів 7.2, 7.7 Договору відповідач не відшкодував заявнику витрати, пов'язані із здійсненням спільної діяльності в сумі 1021904,23 грн.

Заявник стверджував, що дії керівництва ПрАТ "Пласт" свідчать про вчинення дій, спрямованих на виведення майна та доходів, отриманих від спільної діяльності, в результаті чого заявник без вжиття заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості захистити свої права, зокрема в разі задоволення позову, виконати рішення суду.

Також, заявник твердить, що відповідачем не сплачується в повному обсязі рентна плата за користування надрами, що підтверджується судовими рішеннями у справах №810/857/16, №810/1677/16, №810/1880/16, №810/1803/16, які набрали законної сили. Враховуючи наведене, податкові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями, які були предметом оскарження у цих справах, є узгодженими, оскільки рішення по вказаних справах набрали законної сили, як наслідок накопичено податкових борг в сумі 48731406,42 грн. та 23557035,73 грн. нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Позивач зазначав, що відповідач, користуючись своєю більшістю у Комітеті з управління спільною діяльністю, не допускає позивача до участі в управлінні спільною діяльністю, позбавляє позивача права контролю ведення фінансового та податкового обліку, оскільки не скликає засідання Комітету, не виконує вимог про проведення аудиту тощо. Позивач твердить, що відповідач не виконує рішення Комітету, а також свідомо накопичує борги спільної діяльності, вже повідомивши позивача листами (від 02.12.2016 №672) про свій намір розірвати договір.

Разом з тим, було встановлено, що НАБУ проводиться досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000002 від 04.12.2016.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016, накладено арешт на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить будь-яким з наступних власників: договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 - уповноважена особа ПрАТ "Пласт" ІПН 288940445. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2016 , якою ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016, в частині накладеного арешту на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить ПрАТ "Пласт", договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14- - уповноважена особа ПрАТ "Пласт", з передачею арештоване майно передано ПАТ "Укргазвидобування" для реалізації - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в частині накладення арешту на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить суб'єктам , у тому числі ПрАТ "Пласт", договір про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 - уповноважена особа ПрАТ "Пласт" залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2016 в іншій частині - залишено без змін.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.10.2016, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 залишена без змін, накладено арешт на майно та накладено арешт на банківські рахунки в банківській установі ПАТ "Діамантбанк", а також наявні на цих рахунках грошові кошти, які належать юридичній особі - приватному акціонерному товариству "Пласт", припинивши по зазначених рахунках усі видаткові операції, шляхом заборони (позбавлення права) власнику та/або іншим уповноваженим ним особам на відчуження, розпорядження та користування вказаними банківськими рахунками.

В рамках кримінального провадження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.11.2016, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.12.2016 залишена без змін, накладено арешт на майно та накладено арешт на природний газ, що зберігається у газотранспортній системі та газосховищах ПАТ "Укртрансгаз" та належить ПрАТ "Пласт" (ідентифікаційний код 25168700), з передачею арештованого майна ПАТ "Укргазвидобування" для подальшої реалізації.

На природній газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5809,413. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700) арешт в рамках вище зазначеного кримінального провадження не накладено, у зв'язку з чим, зазначений природний газ спільної діяльності є єдиним ресурсом відповідача, за рахунок якого можливе реальне виконання судового рішення в господарській справі.

Відповідно до підпункту 3.10.6 Договору, оператор - ПрАТ "Пласт" здійснює видобуток та реалізації вуглеводної сировини (природного газу). Оператор має від імені сторін договору представляти інтереси спільної діяльності у взаємовідносинах з органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, що стосується Спільної діяльності, укладати необхідні угоди від імені Спільної діяльності, виконувати інші дії, передбачені чинним законодавством та цим договором, спрямовані на досягнення мети спільної діяльності (пункт 3.12 договору). У відносинах з третіми особами повноваження оператора здійснювати правочини від імені всіх учасників підтверджується цим договором (пункт 3.14 договору).

Від так, за умовами договору ПрАТ "Пласт" має право користуватись та розпоряджатись природним газом, що на праві спільної часткової власності належить позивачу та ПрАТ "Пласт".

20.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Пласт" (замовник) укладено договір №, відповідно до умов якого замовник зобов'язався внести плату за надані виконавцем послуги із зберігання (закачування, зберігання) в підземних сховищах газу замовника в сезонах зберігання 2013-2014 років та 2014-2015 років у встановлені договором строки.

14.04.2016 року між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та приватним акціонерним товариством "Пласт" укладено додаткову угоду №1 до договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 20.08.2015 № відповідно до умов якої, сторони погодили, що строк зберігання газу замовника в сезоні зберігання газу 2016-2017 років визначатиметься з дати початку закачування газу в ПСГ або передачі газу на зберігання виконавцю до закінчення періоду відбору, але не пізніше дати, яка настане раніше, а саме 15.04.2017 або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України.

Згідно листа публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 17.02.2017 №2108/64-009, відповідно до алокацій ПрАТ "Пласт", як оператора спільної діяльності за договором ПрАТ "Пласт" СД в 2016 з січня по вересень були передані іншим замовникам послуг транспортування, а починаючи з жовтні 2016 року по січень 2017 року були закачані до ПСГ ПАТ "Укртрансгаз", а саме в жовтні 2016 - 819,005 тис. куб.м., листопад 2016 - 1215,559 тис. куб.м., грудень 2016 - 1855,088 тис. куб.м., січень 2017 - 1919,761 тис. куб.м. природного газу, що в загальній сумі становить 5 809,413 тис. куб. м.

Судом першої інстанції вірно враховано ч. 7 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, в якій вказується, що арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відтак, за змістом ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України накладення арешту на грошові кошти та майно в рамках кримінального провадження є пріоритетними поряд з арештами, накладеними в рамках інших проваджень.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи заявника про те, що накладення арешту на рахунки із забороною вчинення будь-яких видаткових операцій, накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та природній газ ПрАТ "Пласт" в рамках кримінального провадження у разі задоволення позовних вимог унеможливить виконання судового рішення у господарській справі, до закінчення кримінального провадження підтвердились.

Наявна встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема: №810/857/16, №810/1677/16, №810/1880/16, №810/1803/16 податкова заборгованість спільної діяльності та заборгованість по штрафних санкціях, нарахованих Миронівською ОДПІ.

У відповідача відсутні грошові кошти та інше майно, за рахунок якого можливо реальне виконання судового рішення у справі, окрім природного газу, видобутого за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 (ІПН 288940445), обсягом 5809,413 тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та Приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700).

У відповідача наявні повноваження на розпорядження видобутим природним газом як оператора спільної діяльності відповідно до умов договору про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про доцільність вжиття заходів до забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність від 05.03.2014 №272-14 р. (ІПН 288940445), обсягом 5,809,413 тис. куб.м., що знаходиться в підземному сховищі газу за договором зберігання (закачування, зберігання) природного газу від 20.08.2015 № між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"(код 30019801) та Приватним акціонерним товариством "Пласт" (код 25168700) з метою забезпечення реального виконання судового рішення в господарській справі № 911/203/17.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.02.2017 року у справі №911/203/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №911/203/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Г.А. Жук

М.Г. Чорногуз