УХВАЛА

29.03.2017Справа № 910/15734/16

За позовом Фермерського господарства "ЗЕРНО-ІНВЕСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МАСТЕР"

про визнання недійсним електронного цифрового підпису

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Прохоров Г.В. за довіреністю від 27.06.2016;

від відповідача: Бородкін Д.І. за довіреністю № 02-01/30.12.16 від 30.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "ЗЕРНО-ІНВЕСТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МАСТЕР" (далі - відповідач) про визнання недійсним електронного цифрового підпису позивача, сформованого акредитованим центром сертифікації ключів "MASTERKEY" Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МАСТЕР" на підставі договору від ЦСК/Чк/2/17.7.15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2016 року припинено провадження у справі № 910/15734/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року ухвалу господарського суду міста Києва від 22.09.2016 року у справі № 910/15734/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/2396 від 14.11.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15734/16. Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справу № 910/15734/16 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.11.2016 суддею Літвіновою М.Є. прийнято до свого провадження справу № 910/15734/16, її розгляд призначено на 30.11.2016 року.

Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» 25.11.2016 року до господарського суду міста Києва надійшов запит Київського апеляційного господарського суду про витребування матеріалів справи № 910/15734/16 у зв'язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МАСТЕР" на постанову Київського апеляційного господарського суду № 910/15734/16 від 03.11.2016 року.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2016 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі № 910/15734/16 до повернення матеріалів справи із суду вищої інстанції.

28.11.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про зміну підстав позову та доповнення предмету позову його обов'язковими реквізитами - ключами шифрування та підписання.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 було залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016, матеріали справи № 910/15734/16 повернуті до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2017 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі № 910/15734/16, її розгляд призначено на 15.03.2017 року.

В судовому засіданні 15.03.2017 року представник позивача підтримав подану через відділ діловодства господарського суду міста Києва 28.11.2016 року заяву про зміну підстав позову та доповнення предмету позову його обов'язковими реквізитами, а також про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Волноваську об'єднану державну податкову інфспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області.

Крім того, в судовому засіданні 15.03.2017 року представник позивача подав заяву про витребування у відповідача та Волноваської ОДПІ ГУ ДФС України в Донецькій області додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 15.03.2017 року відкладено розгляд заяв позивача про зміну підстав позову та доповнення предмету позову його обов'язковими реквізитами, а також про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Волноваську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області, про витребування додаткових доказів у справі до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 29.03.2017 року.

27.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про доповнення підстав позову та зміну предмета позову, відповідно до змісту якої позивач відмовляється від поданої заяви про зміну підстав позову та доповнення предмету позову, та заявляє про доповнення підстав позову і зміну предмету позову, у зв'язку з чим просить суд розглядати позовні вимоги відповідно до підстав, зазначених у первісному позові та позовній заяві від 24.11.2016, та з формулюванням позовних вимог, зазначених в цій заяві, а саме визнати недійсним з моменту генерації електронний цифровий підпис Фермерського господарства "ЗЕРНО-ІНВЕСТ", згенерований Акредитованим центром сертифікації ключів "Masterkey" Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МАСТЕР" з сертифікатами ключів:

1) шифрування та підписання голови Фермерського госопдарства "ЗЕРНО-ІНВЕСТ" () ОСОБА_4:

7CF85A114A8661B5080800A2BD0B00;

7CF85A114A8661B5080800A3BD0B00.

2) шифрування та підписання печатки Фермерського господарства ЗЕРНО-ІНВЕСТ" ():

7CF85A114A8661B6080800A8BD0B00;

7CF85A114A8661B6080800A9BD0B00.

В судовому засіданні 29.03.2017 року судом прийнято до розгляду вищевказану заяву позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються в її редакції.

При цьому, судом враховано роз'яснення, викладені в п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», відповідно до змісту якого не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Також, в судовому засіданні 29.03.2017 року судом розглянуто подану позивачем заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Волноваську об'єднану державну податкову інспекцію Головного Управління ДФС у Донецькій області, та вирішено задовольнити її.

Так, частинами 1-3 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Відповідно до пункту 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (пункт 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

В даному випадку суд вважає, що рішення по цій справі може вплинути на права та обов'язки Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області, у зв'язку з чим залучає останню до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того, в судовому засіданні 29.03.2017 року судом було розглянуто подану позивачем заяву про витребування додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України та вирішено задовольнити її, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтею 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (стаття 38 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Зокрема, статтею 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Господарський суд може витребувати докази також до подання позову як запобіжний захід у порядку, встановленому статтями 43-1-43-10 цього Кодексу. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред'явлення таких роз'яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

При цьому, судом було розглянуто подане позивачем клопотання про продовження строку розгляду справи та вирішено задовольнити його, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим, вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці.

Оцінюючи правову та фактичну складність справи, слід враховувати, зокрема, наявність обставин, що утруднюють розгляд справи; кількість співпозивачів, співвідповідачів та інших учасників процесу; необхідність проведення експертиз та їх складність; участь у справі іноземного елемента та необхідність з'ясування і застосування норм іноземного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи необхідність витребувати додаткові докази у справі, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжити строк розгляду спору у справі № 910/15734/16 на п'ятнадцять днів та відкласти розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 27, 38, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду справи № 910/15734/16 на п'ятнадцять днів.

2. Розгляд справи № 910/15734/16 відкласти на 19.04.17 р. о 12:30 год. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

3. На підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Волноваську об'єднану державну податкову інспекцію Головного Управління ДФС у Донецькій області (85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Менделєєва, буд. 4; ).

4. В порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України витребувати у відповідача належним чином завірену копію та оригінал для огляду в судовому засіданні податкової накладної № 1755 від 20.07.2015, форми Договору "FD 042" та документів, які засвідчувались спірним електронним цифровим підписом.

5. В порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України витребувати від Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області належним чином завірені копії:

- розміщених в ЄРПН податкових накладних Фермерського господарства "ЗЕРНО-ІНВЕСТ" () від 11.07.2015 № 3, від 15.07.2015 № 2, від 21.07.2015 № 3, від 22.07.2015 № 3, від 27.07.2015 № 6, від 30.07.2015 № 4, від 31.07.2015 № 5 із зазначенням сертифікатів ключів електронного цифрового підпису, яким вони посвідчувались;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.07.2016, поданого Фермерським господарством "ЗЕРНО-ІНВЕСТ" () до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області 24.07.2016 із зазначенням сертифікатів ключів, яким він посвідчувався;

- договору від 21.07.2015 з чинними відкритими сертифікатами ЕЦП керівника підприємства ОСОБА_4 та аналогом відбитка печатки платника податків.

6. Зобов'язати позивача надати суду:

- докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви та заяви про зміну предмета позову з доданими до них документами.

7. Зобов'язати відповідача надати суду відзив щодо заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

8. Третій особі надати суду:

- письмові пояснення щодо заявленого позову із наданням підтверджуючих доказів.

9. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

10. Учасникам судового процесу оформити письмові докази відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

11. Учасникам судового процесу завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

12. Явку повноважних представників учасників судового процесу для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

13. Попередити учасників судового процесу, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами п. 5 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

14. Попередити позивача про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

15. Учасникам судового процесу направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя М.Є. Літвінова