РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017Справа №910/983/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К. Ініціатива"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"
за участю представників сторін:

від позивача: Малиновська В.Д. (довіреність б/н від 28.11.2016р.);
від відповідача:не з`явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "І.К. Ініціатива" (надалі - ТОВ "І.К. Ініціатива", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (надалі ТОВ Українські новітні технології", відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №0471 від 01.08.2015р. у розмірі 55456,82 грн., заборгованості зі сплати вартості спожитої електроенергії в розмірі 12678,87 грн. та пені в розмірі 652,72 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №0471 від 01.08.2015р., в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за користування нерухомим майном та відшкодування вартості спожитої електроенергії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. порушено провадження у справі №910/983/17, розгляд справи призначено на 01.02.2017р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 15.02.2017р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та необхідністю витребування у позивача письмових та доказів, розгляд справи відкладено на 15.03.2017р.

14.03.2015р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано письмові пояснення до позову та додаткові документи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017р. у зв'язку із необхідністю витребування у позивача письмових доказів, розгляд справи відкладено на 22.03.2017р.

17.03.2017р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "І.К. Ініціатива" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" заборгованість за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №0471 від 01.08.2015р. у розмірі 55456,82 грн., заборгованості зі сплати вартості спожитої електроенергії в розмірі 12678,87 грн., пеню в розмірі 4563,70 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17450,00 грн. Позивачем також подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам ст.. 22 ГПК України та приймається судом, а тому відповідно позовними вимогами, які підлягають розгляду слід вважати стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди у розмірі 55456,82 грн., заборгованість зі сплати вартості спожитої електроенергії в розмірі 12678,87 грн., пеня в розмірі 4563,70 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17450,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення, підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути позов за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідач по справі на виклик суду вкотре не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, необхідно зазначити, що ухвали суду про порушення провадження у справі про відкладення розгляду справи відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 042212, м. Київ, вулиця Маршала Малиновського, буд. 15/3, офіс 111. Вищевказані ухвали суду отримані уповноваженою особою відповідача 27.01.2017р., 07.02.2017р. та 22.02.2017р., що підтверджується відповідними записами у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини щодо належного повідомлення відповідача та враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/983/17.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015р. між ТОВ "І.К. Ініціатива" (надалі - орендодавець) та ТОВ Українські новітні технології" (надалі - орендар) укладено договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №0471 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), згідно п. 1.2 договору, з метою його використання для розміщення телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування.

Згідно з п. 1.2 договору, об'єктом згідно даного договору, складається з місця на башті (надалі - антено місця), яка є власністю орендодавця у кількості 4 (чотирьох) для розміщення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет орендаря з невід'ємним правом прокладання фідерів до зазначених антен по конструкціям башти та розташування шафи в кількості 1-на (одна) з обладнанням широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет поруч із баштою.

Об`єкт оренди знаходиться за адресою: с. Залісся, Богданівської сільської ради, Броварського району, Київської області (п. 1.3 договору).

За умова п. 2.1 договору датою початку використання об'єкту оренди орендарем, згідно даного договору, є дата підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкту оренди (далі по тексту - Акт1), що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною договору. Обов`язок по складанню Акту1 лежить на орендодавці. Акт 1 підписується в двох екземплярах, по одному екземпляру для кожної зі сторін.

Передача майна орендареві здійснюється протягом десяти календарних днів з моменту направлення орендареві Акту 1. Повернення майна орендодавцеві, після закінчення терміну дії договору здійснюється за Актом повернення об'єкту оренди (далі по тексту - Акт 2). Акт 2 оформляється орендодавцем (п. 2.2., п. 2.3. договору).

Положеннями п. 5.1. - п. 5.3. договору встановлено, що за оренду майна, згідно даного договору, орендар сплачує орендодавцеві орендну плату. Розмір орендної плати за місяць за погодженням сторін, складає 4286,16 (чотири тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 16 коп. в тому числі ПДВ. Розрахунок орендної плати: вартість місця встановлення шафи - 700,00 грн. (без ПДВ); 140,00 грн. (ПДВ); 840,00 грн. (з ПДВ); вартість одного антено місця - 655,45 грн. (без ПДВ); 131,09 грн. (ПДВ); 786,54 грн. (з ПДВ); 796,54 х 4 = 3146,16 грн. (з ПДВ); витрати пов'язані з обслуговуванням електроустановки - 250,00 грн. (без ПДВ); 50,00 грн. (ПДВ); 300,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до п. 5.4 договору за умов інфляції, розмір плати за оренду у поточному місяці визначається шляхом коригування плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за попередній місяць. Розмір плати за перший місяць обумовлений цим договором, коригуванню не підлягає.

Розмір орендної плати , окрім індекса інфляції, змінюється з урахуванням зміни тарифів на енергоресурси, комунальні послуги та з урахуванням нових додаткових податків, введених Законом України (п.5.5 договору).

Пунктом 5.6 договору сторони погодили, що сума орендної плати за поточний період сплачується орендарем до 20 числа поточного місяця, в сумі вказаної в 5.2. даного договору. Нарахування орендної плати починається з моменту підписання сторонами Акту1, згідно даного договору.

За умовами п. 6.1. договору орендодавець, за наявності власних трансформаторної підстанції та/чи розподільного щита зобов'язується надати її у тимчасове користування для здійснення постачання через них електроенергії, яка необхідна для телекомунікаційного та іншого обладнання орендаря.

Згідно п. 6.2. договору вартість спожитої орендарем електроенергії сплачується окремими рахунками.

Відповідно до п. 6.3. договору орендодавець направляє орендарю окремий рахунок за спожиту електроенергію не пізніше 05 числа місяця наступного за звітним, а орендар оплачує його до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

За прострочення строків платежів, згідно даного договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню від суми заборгованості у розмірі річної облікової ставки НБУ на день нарахування, поділеної на кількість днів в році (360) за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості (п.11.1. договору).

У п. 8.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до 31 липня 2018 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи за актом приймання-передачі об'єкту від 01.08.2015р., орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування місця на башті (надалі - антено місця), якає важністю орендодавця у кількості 4 (чотирьох) для розміщення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет орендаря з невід'ємним правом прокладання фідерів до зазначених антен по конструкціям башти та розташування шафи в кількості 1-на (одна) з обладнанням широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет поруч із баштою, який знаходиться за адресою: с. Залісся, Богданівської сільської ради, Броварського району, Київської області.

Умовами договору визначено обов'язок орендаря вносити орендну плату та інші передбачені договором платежі у встановлених розмірах та у відповідні строки.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ "І.К. Ініціатива" зазначає, що відповідачем належним чином не виконані взяті на себе зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної сплати орендної плати та витрат на електроенергію, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період з листопад 2015р. по грудень 2016 року у розмірі 68135,69 грн., яка складається з 55456,82 грн. - заборгованість з орендної плати та 12678,87 грн. - заборгованість за спожиту електроенергію.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Дослідивши зміст договору №0471 від 01.08.2015р., господарський суд приходить до висновку, що він є договором оренди.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За Актом1 приймання-передачі майна в оренду від 01.08.2015р., орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування місця на башті (надалі - антено місця), якає важністю орендодавця у кількості 4 (чотирьох) для розміщення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет орендаря з невід'ємним правом прокладання фідерів до зазначених антен по конструкціям башти та розташування шафи в кількості 1-на (одна) з обладнанням широкосмугового радіо доступу до мережі інтернет поруч із баштою, який знаходиться за адресою: с. Залісся, Богданівської сільської ради, Броварського району, Київської області.

Вказаний Акт 1 прийому-передачі об'єкту оренди від 01.08.2015р. підписано та скріплено печатками орендодавця та орендаря (копія акту знаходиться в матеріалах справи а.с. 14).

Сторонами у п. 8.1 договору погоджено, що договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до 31 липня 2018 року включно.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Судом встановлено, що на даний час, орендарем орендоване приміщення не повернуто, акт приймання-передачі майна з оренди сторонами не підписано, договір діє до 31.08.2018р.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.6 договору сторони погодили, що сума орендної плати за поточний період сплачується орендарем до 20 числа поточного місяця.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та враховуючи приписи пункту 5.6 договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату не пізніше 20 числа поточного місяця.

Враховуючи вказані положення укладеного між сторонами договору оренди, з урахуванням індексів інфляції гривні за даними Державного комітету статистики України починаючи з дати фактичної передачі майна орендареві за актом приймання-передачі, відповідач зобов'язаний був оплатити на користь позивача орендну плату:

- за листопад 2015р. - 4293,12 грн. в строк до 20.11.2015р.;

- за грудень 2015р. - 4378,98 грн. в строк до 20.12.2015р.;

- за січень 2016р. - 4409,63 грн. в строк до 20.01.2016р.;

- за лютий 2016р. - 44449,31 грн. в строк до 20.02.2016р.;

- за березень 2016р. - 4431,52 грн. в строк до 20.03.2016р.;

- за квітень 2016р. - 4475,83 грн. в строк до 20.04.2016р.;

- за травень 2016р. - 4632,48 грн. в строк до 20.05.2016р.;

- за червень 2016р. - 4637,11 грн. в строк до 20.06.2016р.;

- за липень 2016р. - 4627,84 грн. в строк до 20.07.2016р.;

- за серпень 2016р. - 4623,20 грн. в строк до 20.08.2016р.;

- за вересень 2016р. - 4609,33 грн. в строк до 20.09.2016р.;

- за жовтень 2016р. - 4692,30 грн. в строк до 20.10.2016р.;

- за листопад 2016р. - 4823,69 грн. в строк до 20.11.2016р.;

- за грудень 2016р. - 4910,52 грн. в строк до 20.12.2016р.

Сторонами також в п. 6.2 та в п. п. 6.3. договору сторонами погоджено сплату орендарем рахунків за спожиту електроенергію, а саме: до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

Отже, враховуючи вказані положення укладеного між сторонами договору, орендар повинен був сплатити також на користь орендодавця вартість спожитої електроенергії:

- за серпень 2015р. - 756,01 грн. в строк до 20.09.2015р.;

- за вересень 2015р. 756,01 грн. в строк до 20.10.2015р.;

- за жовтень 2015р. 761,71 грн. в строк до 20.11.2015р.;

- за листопад 2015р. - 670,46 грн. в строк до 20.12.2015р.;

- за грудень 2015р. - 657,70 грн. в строк до 20.01.2016р.;

- за січень 2016р. - 761,56 грн. в строк до 20.02.2016р.;

- за лютий 2016р. - 715,79 грн. в строк до 20.03.2016р.;

- за березень 2016р. - 685,27 грн. в строк до 20.04.2016р.;

- за квітень 2016р. - 355,31 грн. в строк до 20.05.2016р.;

- за травень 2016р. - 779,16 грн. в строк до 20.06.2016р.;

- за червень 2016р. - 791,29 грн. в строк до 20.07.2016р.;

- за липень 2016р. - 848,94 грн. в строк до 20.08.2016р.;

- за серпень 2016р. - 841,50 грн. в строк до 20.09.2016р.;

- за вересень 2016р. - 878,17 грн. в строк до 20.10.2016р.;

- за жовтень 2016р. - 820,06 грн. в строк до 20.11.2016р.;

- за листопад 2016р. - 791,69 грн. в строк до 20.12.2016р.;

- за грудень 2016р. - 808,24 грн. в строк до 20.01.2017р.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як встановлено судом, відповідач своє зобов'язання щодо сплати орендної плати за період з листопада 2015р. по грудень 2016р. відповідач виконав частково лише на суму 8538,04 грн.

Жодного доказу на підтвердження факту оплати відповідачем орендної плати у розмірі 55456,82 грн. та доказів сплати вартості спожитої електроенергії у розмірі 12678,87 грн. за період з серпень 2015р. - грудень 2016р., станом на 19.01.2017р. (день звернення позивача до суду з позовом) у встановлений п. 5.6. та 6.3. договору термін, сторонами спору суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Відповідач факт наявності наведеної заборгованості та її розмір в установленому порядку не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, а отже господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 55456,82 грн. та вартості спожитої електроенергії у розмірі 12678,87 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 4563,70 грн. Розглядаючи ці вимоги суд виходить з наступного.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів на рахунок орендодавця не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань, і він вважається таким, що прострочив.

За змістом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 11.1. договору сторонами погоджено, що за прострочення строків платежів, згідно даного договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню від суми заборгованості у розмірі річної облікової ставки НБУ на день нарахування, поділеної на кількість днів в році (360) за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється.

У п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. за №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, судом визнано його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому за порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати орендної плати та витрат на спожиту електроенергію, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума пені в розмірі 4563,70 грн.

Згідно із ч.1 ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем також заявлено до стягнення судові витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 17450,00 грн.

Згідно матеріалів справи між позивачем (надалі - клієнт) та адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем (надалі - адвокат) було укладено договір про надання правової допомоги № 24/03/16-1 від 24.03.2016р.

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання щодо представництва інтересів клієнта з будь-яких питань господарської діяльності клієнта у правоохоронних та всіх судових органах, в тому числі з правом подання позовних заяв, заяв, скарг, апеляційних та касаційних скарг, представництво інтересів Клієнта в відділах державної виконавчої служби та інших підприємствах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування.

Оплата за надані послуги проводиться відповідно на підставі та в порядку, погодженому сторонами окремо в письмовому порядку (п. 3.1 договору).

24.03.2016р. між клієнтом та адвокатом укладено додаткову угоду №1 до договору, з метою визначення вартості та порядку оплати послуг адвоката, у відповідності до п. 3.1 договору, а саме про наступне:

П.1 сторонами погоджено, що вартість однієї години надання послуг адвокатом становить 100% встановленої законом мінімальної заробітної плати станом на момент надання послуги.

П. 2 оплата клієнтом наданих послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок адвоката, або шляхом сплати відповідної суми готівкою. У разі здійснення розрахунку шляхом передачі готівкових коштів, адвокат має надати клієнту належним чином оформлену квитанцію до прибуткового касового ордеру.

П. 3 На підтвердження надання адвокатом послуг за договором та їх отримання клієнтом між сторонами укладається акт здачі-приймання наданих послуг, в якому відображається, зокрема: перелік та опис наданих послуг; кількість витрачених годин на надання конкретної послуги та вартість надання відповідної послуги.

В підтвердження наданих адвокатом послуг між клієнтом та адвокатом підписано Акт №1 здачі-приймання наданих послуг від 09.02.2017р. на загальну суму 17450,00 грн.

На виконання зобов'язань по оплаті послуг адвоката Клієнт виплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 17450,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 09.02.2017р. (копія знаходить у матеріалах справи).

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини 1 статті 1 цього ж Закону зазначає представництво як один із видів адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За таких обставин, виходячи з норми права щодо того, що при визнанні розміру гонорару слід виходити з принципів розумності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та відшкодування за рахунок відповідача суму судових витрат у суді першої інстанції на послуги адвоката в розмірі 6878,00 грн., яка, на думку суду, відповідає принципам розумності та справедливості, наявності у відповідача заборгованості по договору оренди перед позивачем, що, в свою чергу, зумовило звернення останнього з позовом до суду. Правової позиції щодо вирішення питання розподілу судових витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з застосування критерію розумності також дотримується Вищий господарський суд України (Постанова від 31.07.2012р. у справі № 10/577, постанова від 19.06.2013р. у справі № 5015/3556/12).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К. Ініціатива" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1 літ А, ідентифікаційний код 30753866) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К. Ініціатива" (04212, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, б. 15/3, офіс 111, ідентифікаційний код 22884353) 55456 (п'ятдесят п`ять тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн. 82 коп. - заборгованості з орендної плати, 12678 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 87 коп. - заборгованості за спожиту електроенергію, 4563 (чотири тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. 70 коп. - пені, судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. та витрати за послуги адвоката у розмірі 6878 (шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 22.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.03.2017 року.

Суддя В.В. Князьков