ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 справа № 913/1160/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Колядко Т.М., Стойка О.В. , Татенко В.М. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: Телеснюк І.В. не з'явився, не з'явився, не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуУправління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,
на ухвалу Господарського суду Луганської області
від20.02.2017
у справі№ 913/1160/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ,
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаДержавного професійно-технічного навчального закладу "Привільський професійний ліцей", м. Лисичанськ, м. Привілля Луганської області, Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,
простягнення 8 299, 06 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 07.12.2016 по справі № 913/1160/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання», м. Луганськ (далі - ТОВ «ЛЕО») до Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» м. Лисичанськ, м. Привілля Луганської області (далі - ДПТНЗ "ППЛ"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Управління Державної казначейської служби України в м. Лисичанську Луганській області, задоволено повністю, стягнуто з ДПТНЗ "ППЛ" 566, 23 грн. 3% річних, 971, 97 грн. інфляційних втрат, 6 760, 86 грн. пені та 1 378, 00 грн. судового збору, господарським судом видано відповідний наказ від 23.12.2016.

Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанськ Луганської області (далі - УДКСУ в м. Лисичанську Луганської області) звернулось до Господарського суду Луганської області із заявою про відстрочення виконання рішення у справі № 913/1160/16 до прийняття компетентними органами відповідних рішень.

Ухвалою Господарського суду Луганської області (суддя - Зюбанова Н. М.) від 20.02.2017 по справі № 913/1160/16 заяву УДКСУ в м. Лисичанськ Луганської області про відстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області за наказом від 23.12.2016 по цій справі залишено без задоволення.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, УДКСУ в м. Лисичанськ Луганської області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.02.2017 по справі № 913/1160/16, посилаючись на неповне з'ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що господарським судом не звернуто увагу на те, що Державною казначейською службою України зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби в Луганській області проводити розрахунки за спожиту електроенергію з постачальниками за умови перереєстрації ТОВ «ЛЕО» на територію, підконтрольну українській владі, а позивач станом на сьогодні не перереєстрований.

Крім того, заявник посилається на те, що станом на сьогодні на законодавчому рівні не врегульовано питання щодо сплати інфляційних нарахувань, річних, пені, судового збору на користь ТОВ «ЛЕО» як підприємства, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції, з огляду на що останнім відповідний рахунок не відкрито, і тому виконати рішення суду щодо стягнення на користь ТОВ "ЛЕО" зазначеної в наказі суду суми УДКСУ в м. Лисичанськ у Луганській області не має можливості.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 22.03.2017.

У судове засідання представники сторін та третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а. с. 71-72, 95 т. 2).

Позивач до апеляційного суду направив відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Апелянт направив до апеляційного суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

З огляду на вказані клопотання та належне повідомлення сторін і третьої особи про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін та третьої особи.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Луганської області від 07.12.2016 по справі № 913/1160/16 позовні вимоги ТОВ «ЛЕО» задоволено повністю, стягнуто з ДПТНЗ "ППЛ" 566, 23 грн. 3% річних, 971, 97 грн. інфляційних втрат, 6 760, 86 грн. пені та 1 378, 00 грн. судового збору; господарським судом видано відповідний наказ, який пред'явлено стягувачем до виконання до УДКСУ в м. Лисичанськ Луганської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (Державною казначейською службою України).

На підставі зазначених норм законодавства, враховуючи, що боржником в цій справі є державний навчальний заклад, і наказ господарського суду пред'явлено до УДКСУ в м. Лисичанську Луганської області, останнє звернулось до господарського суду із заявою про відстрочення виконання рішення.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення УДКСУ в м. Лисичанську Луганської області послалось, зокрема, на постанову Кабінету Міністрів України № 447 від 06.07.2016 «Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі - постанова КМУ № 447 від 06.07.2016), п. 1 якої передбачено, що під час проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" бюджетні кошти перераховуються через відкритий товариством в установленому порядку небюджетний рахунок в органі Державної казначейської служби на поточний рахунок із спеціальним режимом використання товариства, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого спрямування їх на поточний рахунок із спеціальним режимом використання державного підприємства "Енергоринок".

Заявник зазначив, що вказаною постановою врегульовано питання лише щодо розрахунків за спожиту електричну енергію, натомість питання щодо перерахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені на користь ТОВ «ЛЕО» зазначеною постановою КМУ № 447 від 06.07.2016 не врегульовано.

Апелянт також посилається на те, що листом Державної казначейської служби України від 09.12.2015 № 19-10/666-31224 Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області зобов'язано проводити розрахунки за спожиту електроенергію з постачальниками за умови перереєстрації ТОВ «ЛЕО» на територію, підконтрольну українській владі, а оскільки останнє так і не було перереєстроване, апелянт зазначає, що позбавлений можливості виконати наказ господарського суду по цій справі.

Заявник також послався на те, що позицію щодо недопущення перерахування суб'єкту господарювання (ТОВ «ЛЕО») бюджетних коштів, викладено в листі Служби безпеки України від 30.12.2015 № 8/1/2-18620 та дорученні Прем'єр-Міністра України від 21.10.2015 № 42924/1/1-15, на які апелянт не може не відреагувати.

Господарський суд відмовив у задоволенні заяви УДКСУ в м. Лисичанськ Луганської області про відстрочення виконання рішення з огляду на недоведеність заявником винятковості викладених у заяві обставин, з чим погоджується апеляційний суд, враховуючи таке.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з п. 4 вказаної постанови Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, зокрема, здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, здійснює платежі за дорученнями розпорядників та одержувачів бюджетних коштів відповідно до законодавства, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

З аналізу норм Бюджетного кодексу України, Статуту ДПТНЗ "ППЛ", затвердженого Наказом Міністерства освітити і науки України № 1374 від 28.12.2015, Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1407 від 24.12.2012, вбачається, що фінансування відповідача здійснюється, зокрема, з державного бюджету, і Казначейство в особі відповідного територіального управління є відповідальним за казначейське обслуговування відповідача; за недотримання порядку казначейського обслуговування ст. 123 Бюджетного кодексу України передбачено відповідальність органів Казначейства України.

Дійсно, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «ЛЕО» є місто Луганськ, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України № 263 від 07.05.2015 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" (далі - постанова КМУ № 263 від 07.05.2015) визначено особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

У п. 1 вказаної постанови передбачено, що купівля та продаж з 1 травня 2015 року електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію, здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості та/або публічним акціонерним товариством ДТЕК "Донецькобленерго" у Донецькій області і ТОВ "ЛЕО" у Луганській області.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території (п. 5 постанови КМУ № 263 від 07.05.2015).

Зазначеною постановою не передбачено вимог щодо перереєстрації ТОВ «ЛЕО» на контрольовану територію та обмеження казначейського обслуговування його контрагентів.

Крім того, Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який визначає, зокрема, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій, які зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, змінити свою юридичну адресу; у вказаному Законі відсутні також обмеження щодо здійснення розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на території, не підконтрольній українській владі.

У поясненнях на відзив відповідача № 4608 від 17.11.2016 ТОВ «ЛЕО» зазначило, що ним на виконання постанови КМУ № 447 від 06.07.2016 відкрито небюджетний рахунок 1200 у Головному управлінні ДКСУ в Луганській області, і на даний час бюджетні кошти за використану споживачами активну електричну енергію перераховуються через цей небюджетний рахунок на п/р із спеціальним режимом використання № 60 філія ЛОУ АТ «Ощадбанк» МФО 304665 код 31443937 для подальшого їх спрямування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання державного підприємства «Енергоринок» (а. с. 189-190 т. 1).

У відзиві на позовну заяву № 04-07/1287 від 02.12.2016 УДКСУ в м. Лисичанську Луганської області підтвердило наведені обставини та зазначило, що ним 09.08.2016 здійснено оплату платіжних доручень ДПТНЗ «ППЛ» та перераховано кошти за активну електроенергію на користь ТОВ «ЛЕО», а перерахунок інших сум (3 % річних, інфляційних нарахувань, пені) ним не здійснено у зв'язку з тим, що, на думку, апелянта, питання щодо перерахування вказаних сум на законодавчому рівні, зокрема, постановою КМУ № 447 від 06.07.2016, не врегульовано (а. с. 225-226 т. 1).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки, виданої Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління, Територіальним відокремленим безбалансовим відділенням філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 15.02.2016 позивачу - ТОВ «ЛЕО» - відкрито поточний рахунок у вказаному відділенні, яке знаходиться в м. Старобільськ, тобто на території, підконтрольній українській владі (а. с. 220 т. 1). Вказаний поточний рахунок зазначено господарським судом в наказі від 23.12.2016 № 913/1160/16.

Доводи апелянта, що Казначейством на виконання п. 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів з (на) території, які не контролюються українською владою, колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки апелянтом не доведено, що він відноситься до категорії небанківських установ та національного оператора поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, на які поширюються положення вказаної постанови.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 вказаної постанови призупиняється здійснення всіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою; як було зазначено, позивач має відповідний поточний рахунок на території, підконтрольній українській владі.

З огляду на вказане, апеляційний суд погоджується з викладеними у відзиві на апеляційну скаргу доводами позивача, що станом на даний час чинне законодавство не забороняє і не заважає УДКСУ в м. Лисичанськ Луганської області здійснювати перерахування коштів, визначених до стягнення з відповідача у наказі господарського суду від 23.12.2016 по цій справі, на поточний рахунок позивача, відкритий у державному банку України на підконтрольній українській владі території.

Посилання апелянта на листи Державної казначейської служби України (а. с. 44-45 т. 2), Служби безпеки України, Прем'єр-Міністра України (в матеріалах справи відсутні) як на підставу для відстрочення виконання рішення і невиконання покладених законодавством на Казначейство функцій щодо здійснення казначейського обслуговування державних бюджетів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені документи, як правильно зазначив суд першої інстанції, не є нормативно-правовими актами щодо заборони проведення оплати боргу за наказом суду.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до пп. 23 п. 13 Положення пор Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215, Голова казначейства дає в межах повноважень, передбачених законом, обов'язкові для виконання державними службовцями та працівниками апарату Казначейства, його територіальними органами доручення.

Однак колегія суддів вважає, що листи Державної казначейської служби України, на які посилається апелянт, з огляду на їх назву та зміст є роз'ясненнями, тобто мають рекомендаційний характер, який виключає їх загальнообов'язковість; вони не є наказами організаційно-розпорядчого характеру, видання Казначейством яких передбачено п. 11 вказаного Положення, затвердженого КМУ від 15.04.2015 № 215, та п. 9 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 30.04.2011 № 460/2011.

Крім того, колегія суддів враховує, що відстрочення виконання рішення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом (п. 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України"). Апелянт просив відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.12.2016 по справі № 913/1160/16 до "прийняття компетентними органами відповідних рішень", тобто на невизначений час, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Таким чином, заявником апеляційної скарги не доведено належними доказами наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено УДКСУ в м. Лисичанську Луганської області в задоволенні його заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі до прийняття компетентними органами відповідних рішень.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Луганської області від 20.02.2017 по справі № 913/1160/16 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України в м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області, на ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.02.2017 по справі № 913/1160/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.02.2017 по справі № 913/1160/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.В. Стойка

В.М. Татенко