ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" березня 2017 р. Справа № 911/4125/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліком ЛВ»

про стягнення 24096,12 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто, паспорт);

від відповідача: ОСОБА_2 (керівник).

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліком ЛВ» (далі відповідач) про стягнення 24096,12 грн.

Предметом позову у даній справі є вимога Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліком ЛВ» вартості оплаченого, але не поставленого товару у розмірі 24096,12 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур № 716 від 29.07.2015 р. та № 722 від 30.07.2015 р. було здійснено оплату товару на загальну суму 24096,12 грн. згідно з платіжними дорученнями № 279 від 29.07.2015 р. та № 280 від 31.07.2015 р. Проте, як зазначає позивач, поставку товару відповідачем здійснено не було.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. за вказаним позовом було порушено провадження у даній справі.

У судовому засіданні 10.01.2017 р. позивач позовні вимоги підтримував; представник відповідача у судове засідання не зявився.

02.02.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 15 від 01.02.2017 р. (вх. № 2459/17 від 02.02.2017 р.) про витребування доказів, за змістом якого відповідач просить витребувати від позивача оригінали рахунків-фактур № 722 від 30.07.2015 р. та № 716 від 30.07.2015 р.

02.02.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов лист № 14 від 01.02.2017 р. (вх. № 2460/17 від 02.02.2017 р.), за змістом якого відповідач на вимогу ухвали суду надає копію статуту, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копію наказу № 60-к від 15.08.2016 р.

02.02.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 13 від 01.02.2017 р. (вх. № 2461/17 від 02.02.2017 р.) про здійснення фіксації судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, яке було задоволене судом.

02.02.2017 р. до господарського суду Київської області представником відповідача було подане клопотання б/н від 02.02.2017 р. (вх. № 2524/17 від 02.02.2017 р.) про продовження строку вирішення справи на 15 днів.

У судовому засіданні 02.02.2017 р. позивач позовні вимоги підтримував; представник відповідача проти позовних вимог заперечував, подане клопотання про витребування доказів підтримував. Окрім того, позивач заперечував проти задоволення клопотання відповідача про витребування доказів та зазначив, що вказані рахунки-фактури були надіслані відповідачем позивачу засобами електронного звязку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2017 р. було зобов'язано позивача надати суду оригінали виставлених відповідачем рахунків № 722 від 30.07.2015 р. та № 716 від 30.07.2015 р., а також зобов'язано відповідача надати суду відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків.

24.02.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 24.02.2017 р. (вх. № 4231/17 від 24.02.2017 р.).

27.02.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 26 від 24.02.2017 р. (вх. № 4258/17 від 27.02.2017 р.) на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем був поставлений позивачеві товар на суму 24096,12 грн.

27.02.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 27 від 27.02.2017 р. (вх. № 4381/17 від 27.02.2017 р.) про витребування доказів, за змістом якого відповідач просить суд зобовязати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Київській області надати відомості про особу, яка станом на 03.08.2015 р. була власником транспортного засобу Фольксваген, реєстраційний номер АІ 6165, яким здійснювалося вивезення товару, поставленого відповідачем позивачеві.

У судовому засіданні 27.02.2017 р. позивач позовні вимоги підтримував; представник відповідача проти позовних вимог заперечував.

Окрім того, представник відповідача надав суду для огляду оригінали накладних № 1786 від 03.08.2015 р. та № 1787 від 03.08.2015 р., на підставі яких, як зазначив відповідач, позивачеві було відвантажено товар. Проте, позивач зазначив, що вказані накладні він не підписував та товар не отримував, у звязку з чим заявив усне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

06.03.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.03.2017 р. (вх. № 5592/17 від 06.03.2017 р.) про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, копії листа довіреної особи позивача ОСОБА_3

У судовому засіданні 06.03.2017 р. представник відповідача зазначив, що оригінали накладних № 1786 від 03.08.2015 р. та № 1787 від 03.08.2015 р. були підписані довіреною особою позивача ОСОБА_3, а також, що зазначеній особі був відвантажений товар на користь ФОП ОСОБА_1 Позивач проти пояснень представника відповідача заперечував та зазначив, що ФОП ОСОБА_1 оплачений товар не отримував, а ОСОБА_3 не є його довіреною особою.

06.03.2017 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.03.2017 р. (вх. № 4997/17 від 06.03.2017 р.) про зупинення провадження у справі, за змістом якого представник відповідача просить суд зупинити провадження у даній справі та направити матеріали справи до Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській облаті для приєднання до матеріалів досудового розслідування за № 0000096 від 17.01.2017 р.

У судовому засіданні 09.03.2017 р. представник відповідача подане клопотання про зупинення провадження підтримував; позивач у судовому засіданні був присутній.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку щодо необхідності направлення матеріалів даної справи до правоохоронних органів, виходячи з такого.

Згідно з наданими суду поясненнями керівника відповідача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Геліком ЛВ» 03.08.2015 р. довіреній особі позивача ОСОБА_3 на підставі накладних № 1786 від 03.08.2015 р. та № 1787 від 03.08.2015 р. було відвантажено товар, який був оплачений ФОП ОСОБА_1 згідно з платіжними дорученнями № 279 від 29.07.2015 р. та № 280 від 31.07.2015 р.

Водночас, позивач наголошує на тому, що ОСОБА_3 не є його довіреною особою, і ФОП ОСОБА_1 оплачений згідно з платіжними дорученнями № 279 від 29.07.2015 р. та № 280 від 31.07.2015 р. товар не отримував.

При цьому, представник відповідача зазначив, що Обухівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській облаті проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, про замах на вчинення шахрайських дій у складі ОСОБА_3, ОСОБА_1 та невстановленої особи.

З огляду на викладене вище, оскільки сукупність документальних доказів, наданих до матеріалів господарської справи, вказує на можливість наявності у діях учасників процесу та невстановлених осіб ознак кримінально-карних діянь, то до проведення компетентними органами перевірки та вирішення питання про наявність чи відсутність у діях позивача, посадових осіб відповідача, чи інших осіб ознак дій, переслідуваних у кримінальному порядку, господарський суд позбавлений можливості належним чином дослідити та оцінити документальні докази, надані до справи та зробити висновок стосовно наявності чи відсутності підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд спору по суті та прийняття рішення у справі до закінчення проведення правоохоронними органами відповідної перевірки.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Виходячи зі змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Водночас, надсилання матеріалів справи до слідчих органів можливе, якщо при вирішенні спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, частина перша статті 43 Господарського процесуального кодексу України, містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, право суду зупинити провадження у справі, передбачене приписами п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з його обов'язком, передбаченим статтею 43 цього кодексу, щодо створення сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства з метою сприяння отримання та дослідження доказів, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, а також кореспондується з обов'язком суду щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, визначеним частиною першою статті 43 названого Кодексу.

Поряд з цим, встановлення зазначених у даній ухвалі обставин потребує проведення слідчих дій (допиту свідків, проведення слідчих експериментів тощо), засобів та повноважень щодо проведення яких господарському суду не надано.

З урахуванням всього викладеного вище, суд, у відповідності до вимог ч. 2 п. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне зупинити провадження у справі та надіслати матеріали справи до органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Направити до Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській облаті копії матеріалів справи № 911/4125/16 для встановлення за результатами перевірки слідчими органами за матеріалами кримінального провадження № 0000096 від 17.01.2017 р. наявності/відсутності в діях посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліком ЛВ», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 чи інших осіб ознак дій, що кваліфікуються як шахрайство, з метою встановлення факту та обставин отримання чи неотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 спірного товару.

2. Зобовязати сторони сприяти в проведенні слідчих дій та повідомити господарський суд Київської області, з наданням належних та допустимих доказів, про результати встановлення слідчими органами фактів та обставин, зазначених у даній ухвалі.

3. Зупинити провадження у справі № 911/4125/16 до одержання результатів встановлення слідчими органами наявності/відсутності фактів та обставин, зазначених у даній ухвалі.

4. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя В.М. Бабкіна