УХВАЛА

23.03.2017Справа № 910/2073/15-г

За скаргою публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/2073/15-г

за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс";

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора";

про стягнення 752 784 790,88 грн.

Суддя Привалов А.І.

Представників сторін:

від скаржника: Галдецький Я.А., довіреність № 794/03 від 30.01.2017р.;

від боржника: не з'явились;

від органу ДВС: Поліщук В.В., довіреність № 781/20.3-03 від 29.12.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015р. у справі № 910/2073/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" на користь публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" 523 000 562 грн. 24 коп. - заборгованості за кредитом, 124 022 347 грн. 31 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 87 247 956 грн. 80 коп. - пені за прострочення сплати кредиту, 12 593 262 грн. 08 коп. - пені за прострочення сплати процентів, 88 994 811 грн. 51 коп. - індексу інфляції, 10 620 701 грн. 45 коп. - 3% річних, 38 000 грн. - штрафу за порушення кредитного договору, 29 809 106 грн. 87 коп. - штрафу за порушення договору застави. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" в дохід Державного бюджету України 73 080 грн. - судового збору.

03.06.2015р. на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази.

03.01.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва надійшла скарга стягувача на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 18.10.2016р. №600/16;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 18.10.2016р. №600/16, яке винесене головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.06.2015р. № 910/2073/15-г.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 03.01.2017р. № 05-23/2 призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи, у зв'язку з відпусткою судді Мельника В.І., в провадженні якого знаходилась справа.

За результатами повторного автоматичного розподілу матеріалів справи, скаргу публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017р. відновлено публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" строк на подання скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відносно примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.06.2015р. у справі № 910/2073/15-г, скарга публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" прийнята до провадження та призначена до розгляду на 23.03.2017р.

27.02.2017р. через загальний відділ діловодства суду від представника ВДВС надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.

У судовому засіданні 23.03.2017р. представник скаржника підтримав подану скаргу та просив суд задовольнити викладені в ній вимоги в повному обсязі.

Представник ВДВС проти задоволення скарги заперечував та заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Враховуючи приписи ст. 121-2 ГПК України, згідно яких неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, а також зважаючи на достатність наявних в матеріалах справи матеріалів для розгляду скарги по суті, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги та задоволення відповідного клопотання представника ВДВС.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника боржника за наявними у справі доказами.

Розглянувши скаргу та наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015р. у справі № 910/2073/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" на користь публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" 523 000 562 грн. 24 коп. - заборгованості за кредитом, 124 022 347 грн. 31 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 87 247 956 грн. 80 коп. - пені за прострочення сплати кредиту, 12 593 262 грн. 08 коп. - пені за прострочення сплати процентів, 88 994 811 грн. 51 коп. - індексу інфляції, 10 620 701 грн. 45 коп. - 3% річних, 38 000 грн. - штрафу за порушення кредитного договору, 29 809 106 грн. 87 коп. - штрафу за порушення договору застави. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Гефест Альянс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора" в дохід Державного бюджету України 73 080 грн. - судового збору.

03.06.2015р. на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 115 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Названий Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Як встановлено судом, публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" 04.10.2016р. звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження №7266 від 04.10.2016р., про що свідчать наявні в матеріалах справи копія реєстру відправки рекомендованих листів від 04.10.2016р. зі штрихкодовим ідентифікатором 479 та копія фіскального чеку №2131 від 04.10.2016р., з проханням винести постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/2073/15-г, винести постанову про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ТОВ "Гатіора", внести інформацію про накладення арештів до відповідних державних реєстрів, примусово стягнуті з боржника грошові кошти перерахувати на рахунок стягувача.

Згідно п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка набрала чинності з 05.10.2016 року) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка набрала чинності з 05.10.2016 року) до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.,

18.10.2016р. року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено повідомлення № 600/16 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, в даному випадку державним виконавцем були вчинено виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка набрала чинності з 05.10.2016р.

Позивач з вказаним повідомленням виконавчої служби не погодився та подав скаргу до суду, в якій просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати головного державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Подана скарга мотивована тим, що стягувач подав до відділення зв'язку заяву про відкриття виконавчого провадження 04.10.2016р., тобто до вступу в законну силу 05.10.2016р. Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 року. Проте, на думку скаржника, головним державним виконавцем не врахованого даного факту та винесено незаконне повідомлення про повернення виконавчого документу з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Так, у рішенні від 5 квітня 2001 року N З-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що "Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи".

В рішенні від 09.02.19 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України роз'яснив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Судом встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відправлена 04.10.2016р., тобто до набрання чинності 05.10.2016р. редакції Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р., а тому виконавчі дії державним виконавцем повинні були вчинятись у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла до 05.10.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент звернення стягувача з заявою про відкриття виконавчого провадження), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частинами 1 та 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент звернення стягувача з заявою про відкриття виконавчого провадження) визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент звернення стягувача з заявою про відкриття виконавчого провадження), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент звернення стягувача з заявою про відкриття виконавчого провадження) передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Так, Закон України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла до 05.10.2016р., взагалі не передбачав винесення державним виконавцем такого процесуального документу як повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

З урахуванням вищевикладеного та зважаючи на те, що відсутні будь-які підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на Закон України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній до 05.10.2016р., дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. щодо повернення наказу Господарського суду міста Києва від 03.06.2015р. № 910/2073/15-г є такими, що вчинені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим суд дійшов висновку, що подана публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича задовольнити.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 18.10.2016р. № 600/16.

3. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 18.10.2016р. № 600/16, яке винесене головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем.

4. Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.06.2015р. № 910/2073/15-г.

СуддяПривалов А.І.