ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 911/61/17

за позовом Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ,

до відповідачів 1) ОСОБА_1 селищної ради, смт. Козин Обухівського району Київської області,

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне", м. Київ,

третя особа громадська організація "Національний екологічний центр України",

м. Київ,

про визнання недійсними пунктів 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8 рішення від 29.08.2002 № 8, визнання недійсними рішень від 06.02.2003 № 24-39 та від 06.06.2014, договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, додаткової угоди від 08.02.2007 та скасування державної реєстрації

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення від 09.07.2013 № 018134;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_3, довіреність від 03.02.2017;

від третьої особи: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора Київської області, м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 30.12.2016 №05/2-1863вих16 до відповідачів ОСОБА_1 селищної ради, смт. Козин Обухівського району, товариства з обмеженою відповідальностю "Затишне" про визнання недійсними пунктів 1,3,4,5,6,7,8 рішення від 29.08.2002 №8, визнання недійсними рішень від 06.02.2003 №24-39 та від 06.06.2014, договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, додаткової угоди від 08.02.2007 та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктами 1,3,4,5,6,7,8 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради 29.08.02 №8 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 36,60 га та надано її в довгострокове користування на умовах оренди на 49 років без зміни цільового призначення ТОВ "Затишне". На підставі вказаного рішення 05.09.02 між виконавчим комітетом ОСОБА_1 селищної ради та ТОВ "Затишне" укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з цільовим призначенням під розміщення товариства індивідуальних забудовників, зареєстрований в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за №170 від 06.09.02. В подальшому, рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.03 №24-39 затверджено рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8 та схвалено договір оренди від 05.09.02. Крім того, між ОСОБА_1 селищною радою та ТОВ "Затишне" укладено додаткову угоду до договору оренди від 05.09.02, за умовами якого об'єктом оренди є земельна ділянка площею 28,641 га, яка складається із земельних ділянок: площею 14,2205 га з кадастровим номером :03:011:0002, площею 9,1335 га з кадастровим номером :03:010:0003, площею 0,5946 га з кадастровим номером :03:012:0007, площею 4,6931 га з кадастровим номером :03:012:0008, а також земельної ділянки площею 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134. Рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 06.06.14 №12 викладено договір оренди від 05.09.02 в новій редакції.

Прокурор твердить, що при прийнятті виконавчим комітетом ОСОБА_1 селищної ради та самою радою вищевказаних рішень, укладення договору оренди і додаткової угоди щодо оренди землі порушено вимоги законодавства.

Оскільки, відповідно до ст.12 Земельного кодексу України виключно до компетенції сільської ради належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Можливості делегування таких повноважень від органів місцевого самоврядування до їх виконавчих органів законом не передбачено. Відтак, рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.03 №24-39 про затвердження рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8 та схвалення договору оренди від 05.09.02, не має жодної юридичної сили і не може бути належним та допустимим доказом законності вказаних рішень виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8 та договору оренди від 05.09.02.

Крім того, прокурор вказує, що згідно п.п.2.1, 3.1 договору від 05.09.02 земельні ділянки надані "для розміщення товариства індивідуальних забудовників", а згідно додаткової угоди від 08.02.07 земельні ділянки надаються "для розміщення індивідуальних забудовників", однак таке цільове призначення земель житлової і громадської забудови не передбачено Главою 6 Земельного кодексу України, що свідчить про відсутність істотної умови в договорі і суперечить ст. 14 Закону України "Про оренду землі".

Разом з тим, прокурор зазначає, що відповідно до п.п.1.2, 1.3, 1.5 "Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи", затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 11.03.97 №39, об'єктами державної землевпорядної експертизи є передпроектні та проектні розробки, програми, техніко-економічне обґрунтування, схеми, проекти, пов'язані з регулюванням земельних відносин, проведенням землеустрою, використанням і охороною земель, веденням державного земельного кадастру та моніторингу земель. В порушення вказаних норм законодавства під час надання земельної ділянки в оренду проектно-технічна документація обов'язкову державну експертизу не проходила.

Прокурор твердить, що за інформацією КДПГККГС "Київгеоінформатика" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.02.2016 №01-01/444 та №01-01/761 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:011:0002, :03:010:0003, :03:012:0007, :03:012:0008 накладаються на 100-метрову прибережну захисну смугу р. Дніпро та 25- метрову прибережну захисну смугу малих озер та штучних водойм.

В зв'язку з вище наведеним, прокурор твердить, що пункти 1,3,4,5,6,7,8 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8, рішення ОСОБА_1 сещної ради від 06.02.03 №24-39 та рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.06.14 №12 прийняте в порушення ст. 14, ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 24,26,33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 1,3,4,88,89 Водного кодексу України, ст.ст. 12,19,20,38,40,58-61,83 Земельного кодексу України, п.п.1.2, 1.3, 1.5 "Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи", затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 11.03.97 №39, п.п.1,4,5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.96 №486 та повинні бути визнані недійсними на підставі п.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 21,152 Земельного кодексу України. Вище наведене, на думку прокурора є підставою також для визнання договору оренди від 05.09.02 недійсним на підставі ст. 48 Цивільного кодексу УРСР, ст. 6, ч.3 ст.14 Закону України "Про оренду землі", ст.21 Земельного кодексу України, а також визнання недійсною додаткової угоди від 08.02.07 до договору оренди землі від 05.09.02 на підставі ст.ст. 203,215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6,15 Закону України "Про оренду землі", ст. 21 Земельного кодексу України.

Також, прокурор вказує на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", якою передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звернення прокурора до суду в даних спірних правовідносинах прокурор обґрунтовує тим, що воно скероване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значущого питання про повернення державі незаконно наданих в користування земельних ділянок, і таким чином, не порушується баланс державних (суспільних) і приватних інтересів. Зважаючи на викладене та враховуючи, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель - Державна інспекція сільського господарства України і її територіальні органи, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з даною категорією позовів, прокурор пред'являє цей позов в інтересах держави як позивач.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/61/17 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.02.2017. Цією ж ухвалою до участі у справі допущено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача громадську організацію "Національний екологічний центр України".

26.01.2017 від ОСОБА_1 селищної ради до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від 23.01.2017 №55, в якому відповідач 1 просить суд в задоволенні позову Першого заступника прокурора Київської області відмовити повністю. Свою позицію ОСОБА_1 селищна рада обґрунтовує тим, що оскаржувані правові акти індивідуальної дії, прийняті ОСОБА_1 селищною радою, на момент оскарження вже виконані, а відповідні правові наслідки прийняття таких рішень вже настали, а відтак їх юридичне значення фактично вичерпано їх виконанням. Крім того, вказує, що визнання недійсним рішень повністю чи частково, не призведе до автоматичного відновлення будь-якого права, в тому числі речового, оскільки власником земельної ділянки є ОСОБА_1 селищна рада. Навпаки, у випадку розірвання договору оренди місцевому бюджету буде нанесено збитки у зв'язку з недоотриманням бюджетних надходжень від оренди землі. Також, відповідач 1 звертає увагу суду на те, що першим заступником прокурора Київської області не зазначено в інтересах кого подано позовну заяву, та у випадку задоволення позовної заяви чиї інтереси та законні права будуть відновлені. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обгрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення позовної заяви у порядку, встановленому ст. 63 ГПК України. Відповідач 1 також наголошує на тому, що питання законності договору оренди від 05.09.2002 та землекористування ТОВ "Затишне" неодноразово було предметом розгляду в судових інстанціях, в тому числі і за участю органів прокуратури.

06.02.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне" до господарського суду Київської області надійшла заява від 06.02.2017 про застосування строків позовної давності. Так, відповідач 2 вказує, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки був укладений відповідачами у 2002 році. Вимога про визнання недійсним вказаного договору оренди земельної ділянки вже заявлялась в суд прокуратурою у 2004 році. Так, 30.11.2004 господарським судом Київської області прийнято рішення у справі №258/7-04, яким в позові прокурору відмовлено. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.02.2005 рішення господарського суду Київської області від 30.11.2004 у справі №258/7-04 залишено без змін, а постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2005 постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.02.2005 у справі №258/7-04 залишено без змін. Таким чином, позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, який є предметом розгляду у даній справі, був заявлений прокуратурою ще у 2004 році, а розглянутий остаточним рішенням у 2005 році. Крім того, у позовній заяві по справі №258/7-04, прокуратурою було вказано про рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.2003 №24-39, тобто прокуратура була обізнана із таким рішенням відповідача 1з 2004 року, проте вимогу про його оскарження заявлено у позові по даній справі лише у грудні 2016 року, тобто через 12 років. Крім того, у 2006 році Генеральною прокуратурою України проводилась перевірка додержання вимог земельного законодавства, в тому числі щодо отримання ТОВ "Затишне" у користування земельних ділянок. Тобто про існування /відсутність якихось порушень у землеволодінні ТОВ "Затишне" прокурор міг дізнатись також і у 2006 році. Крім того, про порушення вимог закону або відсутність порушень при відведенні ТОВ "Затишне" земельної ділянки ще у 2008 році після проведення Генеральною прокуратурою України виїмки в Управлінні земельних ресурсів Обухівського району оригіналів проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" та оригіналів технічної документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки ТОВ "Затишне", що підтверджується долученою копією протоколу виїмки від 13.08.2008. Таким чином, відповідач 2 твердить, що прокурор звернувшись з позовною заявою у листопаді 2016 року, пропустив трирічний строк позовної давності.

В судовому засіданні 06.02.2017 прокурором подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 06.02.2017 розгляд справи №911/61/17 відкладено на 27.02.2017.

20.02.2017 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №911/61/17.

24.02.2017 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшла заява про уточнення підстав та предмету позову, в якій прокурор зазначає, що прокуратурою області у даній справі пред'явлено вимоги про визнання недійсним договору оренди щодо п'яти земельних ділянок: площею 14,2205 га з кадастровим номером :03:011:0002, площею 9,1335 га з кадастровим номером :03:010:0003, площею 0,5946 га з кадастровим номером :03:012:0007, площею 4,6931 га з кадастровим номером :03:012:0008 та площею 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134. Разом з тим, у позові помилково не зазначено про накладення на землі водного фонду земельної ділянки площею 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134. Крім того, вказує, що пункт 2 прохальної частини позову міститься вимога про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.2003 №24-39. Однак, зазначене рішення стосується не лише землекористування ТОВ "Затишне", а й інших юридичних осіб. У зв'язку з цим просить суд при вирішенні даної справи керуватись вимогою про визнання недійсним лише п.3 зазначеного рішення.

24.02.2017 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшло клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, в якій прокурор звертає увагу суду на те, що в даному випадку інтереси держави було порушено внаслідок незаконного відведення земель водного фонду на підставі рішень ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області. Прокурор твердить, що про той факт, що спірні землі були надані у користування під забудову за рахунок земель водного фонду, а отже і про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку, прокурору стало відомо лише у 2016 році за результатами системного аналізу інформацій різних органів державної влади, установ та організацій, загальнодоступних інформаційних баз та реєстрів.

Крім того, прокурор вказує, що зважаючи на судовий спір 2004 року, про існування спірних рішень та договору органи прокуратури Київської області були обізнані, однак про порушення, наведені у даному позові, не було відомо прокурору раніше, та і не могло бути відомо з об'єктивних причин. Зокрема, позов прокурора Обухівського району у справі №258/7-04, на який посилається відповідач обґрунтований іншими підставами, аніж порушення вимог ст. 58-60 Земельного кодексу України. В копії листа Генеральної прокуратури України від 04.09.2006 відсутня конкретна інформація щодо яких саме земельних ділянок проводилась перевірка, тому відсутні підстави вважати, що спірні землі були предметом даної перевірки. З цих же причин, прокурор твердить, що не можна брати до уваги і факт виїмки Генеральною прокуратурою України документації у 2008 році. Також, прокурор зазначає, що в змісті спірних рішень та договору оренди відсутні будь-які дані, які б могли свідчити про накладення спірних земель на землі водного фонду. Прокурор вказує, що лише проаналізувавши місце розташування спірних земель в Національній кадастровій карті та отримавши інформацію КДП "Київгеоінформатика", у 2016 році, були встановлені достатні підстави для вжиття заходів реагування. Відтак, на думку прокурора, вказані факти свідчать про об'єктивні обставини, пов'язані зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави. Прокурор просить суд визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його відповідно ч.5 ст. 267 ЦК України.

27.02.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне" до господарського суду Київської області надійшов відзив на позов від 27.02.2017, в якому відповідач 2 просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 27.02.2017 розгляд справи відкладено на 13 березня 2017 року.

06.03.2017 від прокуратури Київської області надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №911/61/17.

13.03.2017 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшли додаткові пояснення, в яких прокурор твердить, що посилання відповідача 2 на судові рішення у справі №258/7-04, як на факт законності укладення спірного договору оренди земельної ділянки, оскільки у зазначеній справі як підстави позову не зазначалось порушення вимог Земельного та Водного кодексів України в частині заборони передачі в оренду земель водного фонду для житлової забудови. Тому вказані судові рішення не можуть бути преюдиційними для даної справи в розумінні ст. 35 ГПК України. Крім того, прокурор вказує, що жодною землевпорядною та містобудівною документацією, які перелічені відповідачем у відзиві на позов, не встановлювались прибережні захисні смуги водних об'єктів. Також наголошує на тому, що спірні земельні ділянки відводились хаотично без дотримання вимог Водного та Земельного кодексів України, про що свідчать зменшені розміри прибережних захисних смуг вздовж річок та водойм, які нанесені по межі існуючих приватних землеволодінь і мають ширину від 0 до 25 метрів. Прокурор твердить, що земельна ділянка площею 11,6 га була безпідставно включена до додаткової угоди від 08.02.2017, оскільки ніколи не перебувала в оренді ТОВ "Затишне" з огляду на те,що відсутні рішення ОСОБА_1 селищної ради про надання саме цієї ділянки в оренду, відсутній і проект землеустрою щодо передачі вказаної ділянки в оренду ТОВ "Затишне".

13.03.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне" до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення від 13.03.2017, в яких відповідач 2 звертає увагу суду на те,що ч.2 ст. 88 Водного кодексу України передбачає встановлення прибережної захисної смуги лише навколо водойм. Встановлення прибережної захисної смуги навколо болота законодавством не передбачено. Наявність прибережної захисної смуги навколо дренажного каналу не передбачено через визначення законодавством іншої охоронної зони - смуги відведення, відповідно до вимог ст. 63 Земельного кодексу України та ст.91 Водного кодексу України. При цьому ч.4 ст.88 Водного кодексу України встановлює, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склались. А ч.3 ст. 60 Земельного кодексу України передбачає, що розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

В судове засідання 13.03.2017 з'явився прокурор та представник відповідача 2. Представник відповідача 1 та третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов першого заступника прокурора Київської області, м. Київ (далі по тексту прокурор) до ОСОБА_1 селищної ради, смт. Козин Обухівського району Київської області (далі по тексту ОСОБА_1 селищна рада) та товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне", м. Київ (далі по тексту - ТОВ "Затишне") за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача громадська організація "Національний екологічний центр України" (далі - ГО НЕЦУ) про визнання недійсними пунктів 1,3,4,5,6,7,8 рішення від 29.08.2002 №8, визнання недійсними рішень від 06.02.2003 №24-39 та від 06.06.2014, договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, додаткової угоди від 08.02.2007 та скасування державної реєстрації, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області №8 від 29.08.2002 "Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в довгострокове користування (на умовах оренди)" вирішено затвердити розроблений проект відведення земельної ділянки; вилучити із користування ГО "ОГ "Затишне" земельну ділянку площею 36,60 га; надати товариству з обмеженою відповідальністю "Затишне" земельну ділянку площею 36,60 га в довгострокове користування без зміни цільового призначення, яка знаходиться у межах смт. Козин; земельна ділянка надається на умовах оренди терміном 49 років;

05.09.2002 між виконкомом ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області та товариством з обмеженою відповідальністю "Затишне" укладено договір оренди, відповідно до умов якого:

- термін оренди: 49 років (підпункт б пункту 1.1 договору);

- об'єкт оренди: об'єктом оренди є земельна ділянка розміром 366000 кв.м., що знаходиться у власності орендодавця в селі Козин Обухівського району Київської області вулиця Старокиївська, ж/м "Конча-Заспа" (підпункт д пункту 1.1 договору);

- орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної Ради від 29 серпня 2002, №8 надає, а орендар приймає в термінове, платне володіння і користування об'єкт оренди, необхідний орендарю для розміщення товариства індивідуальних забудовників розміщений в селищі Козин Обухівського району Київської області, ж/м "Конча-Заспа" в розмірі 366000 кв.м. відповідно до кадастрового плану земельної ділянки (пункт 2.1 договору);

- об'єкт оренди, прийнятий у володіння і користування орендарем відповідно до умов цього договору і використовується останнім під розміщення товариства індивідуальних забудовників в рамках чинного законодавства України (пункт 3.1 договору);

- термін оренди обчислюється з дати, зазначеної в ОСОБА_2 прийому-передачі об'єкта оренди, підписаного обома сторонами (додаток 1) і минає через 49 років, якщо він не буде перерваний раніше відповідно до положень цього договору (пункт 4.1 договору);

Договір оренди від 05.09.2002 посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 05.09.2002, зареєстровано в реєстрі за №3497.

Як вбачається з акту прийому-передачі перенесення в натуру меж земельної ділянки надано в тимчасове користування (на умовах оренди) від 05.09.2002, що у відповідності до рішення ОСОБА_1 селищної ради №8 від 29.08.2002 та договору оренди земельної ділянки №3492 від 05.09.2002, що представником Обухівського бюро ДЗК ОСОБА_4, а також в присутності представника Обухівського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_5 винесено в натуру межі земельної ділянки, наданої ТОВ "Затишне" в тимчасове користування (на умовах оренди), яка знаходиться на території ОСОБА_1 селищної ради ж/м "Конча-Заспа". Межі земельної ділянки площею 36,60 га, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Межові знаки, якими закріплена ділянка, показані на місцевості та передані на зберігання землекористувачу. Вказаний акт складений та підписаний представниками: землекористувача ТОВ "Затишне", ОСОБА_1 селищним головою, Заступником голови виконкому, представником районного відділу земельних ресурсів та Обухівського бюро ДЗК.

Рішенням ОСОБА_1 селищної ради на засіданні четвертої сесії ОСОБА_1 селищної ради ХХІУ від 06.02.2003 "Про затвердження рішень виконкому ОСОБА_1 селищної ради та затвердження договорів оренди земельних ділянок" вирішено затвердити рішення виконкому ОСОБА_1 селищної ради №8 від 29.08.2002 про виділення ТОВ "Затишне" земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди та схвалити договір вищезгаданої земельної ділянки укладеного 05.09.2002 (пункт 3 рішення).

08.02.2007 між ОСОБА_1 селищною радою та ТОВ "Затишне" укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, зареєстрованого в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за №170 від 06.09.2002, відповідно до умов якої сторони погоди внести зміни в умови договору оренди, зокрема:

- виклали підпункт"д" пункту 1.1 в такій редакції: об'єкт оренди: об'єктом оренди є земельні ділянки розміром 28,641 га, що знаходиться у власності орендодавця, смт. Козин Обухівського району Київської області, на території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" та 11,6 га, що знаходиться у власності орендодавця;

- виклали п.2.1 договору в такій редакції: орендодавець надає в оренду, а орендар приймає у довгострокове, платне володіння і користування земельні ділянки загальною площею 28,641 га, розташовані на території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа", Обухівського району Київської області, надані під забудову, в тому числі по ділянках: 0, 5946 га кадастровий номер :03:012:0007, 14,220 га кадастровий номер :03:011:0002, 4,693 га кадастровий номер :03:012:0008, 9,133 га кадастровий номер :03:010:003 та земельну ділянку площею 11,6 га кадастровий номер :03:031:0134 розташовану в селищі Козин Обухівського району Київської області ж/м "Коча-Заспа" для розміщення індивідуальних забудовників.

Рішенням від 06.06.2014 №12 п'ятдесятої сесії ОСОБА_1 селищної ради VI скликання "Про викладення договору оренди земельної ділянки в новій редакції та внесення змін до умов договору" розглянуто заяву директора ТОВ "Затишне" від 28.04.2014 вих.№13/28 (вх. №281 від 30.04.2014) щодо викладення договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002, що зареєстрований у Обухівському районному відділі земельних ресурсів від 06.09.2002 за №170 в новій редакції в зв'язку із зміною розміру орендної плати та необхідністю приведення у відповідність до вимог діючого законодавства України орендних відносин, сесія ОСОБА_1 селищної ради вирішила викласти договір оренди земельної ділянки загальною площою 40,241 га, яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області на території ЖРК "Конча-Заспа" для розміщення товариства індивідуальних забудовників, що складається з наступних частин: 0,595 га з кадастровим номером :03:012:0007, 14,220 га з кадастровим номером :03:011::0002, 4,693 га з кадастровим номером :03:012:0008, 9,133 га з кадастровим номером :03:010:0003, 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134 укладений між ОСОБА_1 селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Затишне" від 05.09.2002, що зареєстрований у Обухівському районному відділі земельних ресурсів від 06.09.2002 за №170 в новій редакції; доручити селищному голові ОСОБА_6 укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Затишне" в нотаріальній формі додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002 про викладення договору оренди в новій редакції на умовах, визначених цим рішенням.

Так, прокурор твердить, що:

- рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.03 №24-39 про затвердження рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8 та схвалення договору оренди від 05.09.02, не має жодної юридичної сили і не може бути належним і допустимим доказом законності вказаних рішень виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 29.08.02 №8 та договору оренди від 05.09.02, оскільки положення Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" можливості подальшого схвалення сесією ради незаконних рішень її виконавчого органу не передбачають;

З огляду на наведене, судом зазначає, що рішенням господарського суду Київської області від 30.11.2004 у справі №258/7-04 за позовом прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Обухівського районного відділу земельних ресурсів до ОСОБА_1 селищної ради та товариства з обмеженою відповідальністю "Затишне" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002 в позові відмовлено.

Господарським судом Київської області в рішенні суду від 30.11.2004 №258/7-04 встановлено, що відповідно до пункту а ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Проте, Рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 12.04.2002 виконкому ОСОБА_1 селищної ради були надані повноваження по виділенню в користування, вилучення, викуп, надання в оренду та надання в приватну власність земельних ділянок. Більш того, Рішенням четвертої сесії ОСОБА_1 селищної ради XXIV скликання №24-39 від 06.02.2003 затверджено рішення виконкому ОСОБА_1 селищної ради №8 від 29.08.2002 року про виділення товариству з обмеженою відповідальністю "Затишне" земельної ділянки і довгострокове користування на умовах оренди та схвалений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки укладений 05.09.2002. Тобто, ОСОБА_1 селищна рада своїми Рішеннями фактично надала земельну ділянку ТОВ "Затишне" відповідно до ст.12 Земельного кодексу України.

Так, господарським судом Київської області від 30.11.2004 у справі №258/7-04 встановлено факт, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки укладений між виконкомом ОСОБА_1 селищної ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Затишне" і схвалений Рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.2003 №24-39 був укладений відповідно до чинного законодавства України, а посилання прокурора та позивача у справі №258/7-04 на укладення його не уповноваженим на те органом є безпідставним.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.02.2005 №258/7-04 апеляційне подання прокурора Обухівського району Київської області на рішення господарського суду Київської області від 30.11.2004 по справі №258/7-04 залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2005 №258/7-04 касаційне подання прокуратури Обухівського району та касаційну скаргу ОСОБА_1 селищної ради залишено без задоволення, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.02.05 у справі №258/7-04 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 22.09.2005 відмовлено в допуску до провадження за винятковими обставинами касаційного подання на постанову Вищого господарського суду України від 23 червня 2005 року у даній справі.

За приписом ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою "Совтрансавто-Холдинг" проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що посилання прокурора на те, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки укладений між виконкомом ОСОБА_1 селищної ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Затишне" і схвалений Рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 06.02.2003 №2439 на укладення його було здійснено не уповноваженим на те органом є безпідставним та необґрунтованим, оскільки дане питання досліджувалось судом в межах справи №258/7-04 та рішенням суду від 30.11.2004 у справі №258/7-04, яке набрало законної сили, встановлено, що таке посилання прокурора є безпідставним, а від так не може бути поставлене під сумнів.

Щодо твердження прокурора про те, що згідно п.п.2.1, 3.1 договору від 05.09.02 земельні ділянки надані "для розміщення товариства індивідуальних забудовників", а згідно додаткової угоди від 08.02.07 земельні ділянки надаються "для розміщення індивідуальних забудовників ", однак таке цільове призначення земель житлової і громадської забудови не передбачено главою 6 Земельного кодексу України, що свідчить про відсутність істотної умови в договорі і суперечить ст. 14 Закону України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України №2768-ІІІ від 25.10.2001, який був чинний на момент укладення договору, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; г-1) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення ; е) землі лісового фонду; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з п.1.9 Українського класифікатору цільового використання землі, затвердженого листом Держкомзему України від 24.04.1998 за №14-1-7/1205 до землель населених пунктів відносяться землі житлових, житлово-будівельних, гаражно- і дачно- будівельних кооперативів, які відображаються в формі 6-ЗЕМ (земельна статистична звітність), що видається на кожну земельну ділянку.

Як вбачається з інформації Обухівського районного відділу земельних ресурсів №2135 від 28.10.2004, цільовим призначенням земельної ділянки по формі 6-зем, яка передана в оренду ОСОБА_1 селищною радою товариству з обмеженою відповідальністю "Затишне" є землі житлової та громадської забудови, а згідно п.1.1.3 вихідної земельнокадастрової інформації на зазначену вище земельну ділянку, цільовим використанням землі є саме розміщення житлових, житлово-будівельних, гаражно - і дачно - будівельних кооперативів.

Як вбачається з рішення ОСОБА_1 селищної ради (засідання пятдесятої сесії ОСОБА_1 селищної ради VI скликання) від 06.06.2014 №12 "Про викладення договору оренди земельної ділянки в новій редакції та внесення змін до умов договору оренди" сесія ОСОБА_1 селищної ради вирішила: викласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 40,241 га, яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області на території ЖРК "Конча-Заспа" для розміщення товариства індивідуальних забудовників, що складається з наступних частин: 0,595 га з кадастровим номером :03:012:0007; 14,220 га з кадастровим номером :03:011:0002, 4,693 га з кадастровим номером :03:012:0008; 9,133 га з кадастровим номером :03:010:0003, 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134 укладений між ОСОБА_1 селищною радою та ТОВ "Затишне" від 05.09.2002, що зареєстрований у Обухівському районному відділі земельних ресурсів від 06.09.2002 за №170 в новій редакції; доручено селищному голові ОСОБА_6 укласти з ТОВ "Затишне" в нотаріальній формі додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05.09.2002 про викладення договору оренди в новій редакції на умовах, визначених цим рішенням.

Так, суд приходить до висновку, що цільове призначення земельної ділянки не змінювалось, оскільки зазначення в п.2.1 цільового призначення земельної ділянки "для розміщення індивідуальних забудовників" за своїм змістом тотожне цільовому призначенню земельної ділянки визначеному в договорі оренди "для розміщення товариства індивідуальних забудовників", правомірність якого встановлено судовим рішенням від 30.11.2004 у справі №258/7-04, а неточність формулювання не є підставою для визнання недійсними оспорюваних рішень, договору та додаткових угод до нього.

Щодо твердження прокурора про те, що відповідно до п.п.1.2, 1.3, 1.5 "Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи", затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 11.03.97 №39, об'єктами державної землевпорядної експертизи є передпроектні та проектні розробки, програми, техніко-економічне обґрунтування, схеми, проекти, пов'язані з регулюванням земельних відносин, проведенням землеустрою, використанням і охороною земель, веденням державного земельного кадастру та моніторингу земель. Це положення поширюється на органи земельних ресурсів та на замовників і розробників проектної документації. Державна землевпорядна експертиза проводиться з урахуванням вимог Земельного кодексу України, інших законодавчих і нормативних актів України, а також цього Положення. В порушення вказаних норм законодавства в даному випадку під час надання земельної ділянки в оренду проектно-технічна документація обов'язкову державну експертизу не проходила, суд зазначає наступне:

Як вбачається з Протоколу зборів керівників підприємств-землекористувачів №1 "Про надання повноважень щодо замовлення та розробки проектно-планувальної та проектно-кошторисної документації " від 01.03.2004 ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Затишне", ТОВ "Лотос", ТОВ "Дана", ЗАТ "ТІЗ-Топаз" визначили ЗАТ "ТІЗ-Топаз" та уповноважили це підприємство виступити замовником по підготовці та розробці проектно-планувальної, проектно-кошторисної документації, концепції Генерального плану житлово-рекреаційного комплексу на території земель ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області, з урахуванням Концепції коригування Генерального плану смт. Козин.

Як вбачається з Рішення тридцять восьмої сесії ОСОБА_1 селищної ради XXIV від 25.12.2005 №7 "Про погодження проекту детального плану території ЖРК "Конча-Заспа" розглянувши заяву генерального директора ЗТ "ТІЗ-Топаз" ОСОБА_7 з проханням погодити проект детального плану території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа", відповідно до п.п.41-42 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" сесія ОСОБА_1 селищної ради вирішила погодити ЗАТ "ТІЗ-Топаз" проект детального плану території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа"; заборонити ЗАТ "ТІЗ-Топаз" розпочинати забудову території на якій планується будівництво житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" до вирішення спірних земельних питань, що знаходяться на розгляді в судових інстанціях.

Рішенням ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області (засідання тридцять восьмої сесії ОСОБА_1 селищної ради XXIV) від 25.12.2005 №8 "Про надання дозволу на розробку проекту впорядкування території ЖРК "Конча-Заспа" сесія ОСОБА_1 селищної ради вирішила надати дозвіл ЗАТ "ТІЗ-Топаз" на розробку проекту впорядкування території ЖРК "Конча-Заспа"; розроблений проект подати на затвердження Козиської селищної ради.

Так, на підставі вказаних вище рішень був розроблений проект землеустрою щодо впорядкування території ЖРК "Конча-Заспа" та погоджений, що підтверджується:

- протоколом погодження проекту землеустрою щодо впровадження території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області землевласниками та землекористувачами та з Генеральним замовником проекту від 23.01.2006, який складений, підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками ЗАТ "ТІЗ-Топаз", ТОВ "Затишне", ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Лотос", ТОВ "Дана";

- протоколом засідання науково-технічної ради №2 Держкомзему України Київське обласне головне управління земельних ресурсів від 03.02.02.2006, яким схвалено проектні рішення щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області; рекомендовано експерементальний проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області на погодження та затвердження відповідно до технічного завдання.

- висновок наданий відділом містобудуванння і архітектури Обухівської районної державної адміністрації про погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області №246 від 08.02.2006, в якому зазначено, що розглянувши проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухвського району Київської області загальною площею 304,658 га, в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, районний відділ містобудування і архітектури погоджує проектні рішення з розподілу земель по цільовому та функціональному призначенню згідно додатку 1 та встановлення обмежень і обтяжень прав у використанні земель згідно додатків 2 і 3;

- висновок наданий Обухівським районним відділом земельних ресурсів Київське обласне управління земельних ресурсів Деркомзем України від 10.02.2006 №7213/д , в якому зазначено, що розглянувши проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області загальною площою 304,658 га, в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, районний відділ земельних ресурсів погодив проектні рішення з розподілу земель по цільовому призначенню та функціональному призначенню згідно додатку 1 та встановлення обмежень і обтяжень прав у використанні земель згідно додатків 2 і 3.

- лист Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 15.02.06 №06-13/923 "Про погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" с.м.т Козин Обухівського району" в якому зазначено, що враховуючи позитивні висновки компетентних служб, Держуправління погодило проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району загальною площею 304,658 га , в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, при дотриманні природоохоронного законодавства.

-висновок державної експертизи наданий Київським обласним головним управлінням земельних ресурсів Держкомзему України від 22.02.2006 №16-1, об'єктом якої був проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області, представлена на державну експертизу технічна документація відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам і оцінюється позитивно при умові виконання зауважень, вказаних в п.3 висновку.

Крім того, як вбачається з листа Генеральної прокуратури України адресованого народному депутату України ОСОБА_8 від 04.09.06 №07/2/2-15773-06 на №069-вих від 30.08.06 звернення народного депутата щодо додержання земельного законодавства компаніями-учасниками холдингу First Ukrainian Development Limited розглянуто. За результатами проведеної Генеральною прокуратурою України перевірки щодо отримання ЗАТ "Тіз-Топаз", ТОВ "Дана", ТОВ "Лотос", ТОВ "Затишне", ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Конча-Заспа", ТОВ "Чотири сезони", ГО "ОГ "Лісове", ТОВ "Лісове", ГО "ТІЗ Озерне", тов "ТІЗ Озерне" та ТОВ "Будінвестгруп" у користування та у власність земельних ділянок, погодження державними органами їх відведення, надання дозволів на здійснення будівельних робіт порушень не встановлено.

Відтак, судом встановлено, що під час надання земельної ділянки в оренду проектно-технічна документація обов'язкову державну експертизу проходила, а тому твердження прокурора про протилежне є хибні та безпідставні.

Щодо твердження прокурора про те, що додаткова угода від 08.02.07 до договору оренди від 05.09.02 та рішення ОСОБА_1 селищної ради від 06.06.14 №12 прийняті з порушенням законодавства України, оскільки додаткова угода укладена без відповідної правової підстави - рішення селищної ради про укладення такої угоди, в тому числі із затвердженням проекту землеустрою щодо відведення в оренду нової земельної ділянки площею 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134, а рішення від 06.06.2014 №12 прийнято без розробки, затвердження і проведення державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення в оренду нової земельної ділянки площею 11,6 га з кадастровим номером :03:031:0134, суд зазначає, що таке твердження спростовується наступними залученими до матеріалів справи документами:

- Рішенням дев'ятнадцятої сесії ОСОБА_1 селищної ради XXIV скликання від 30.03.2004 №19 "Про надання дозволу ТОВ "Затишне" на виготовлення проектної документації" зазначено, що розглянувши клопотання ТОВ "Затишне" про надання дозволу на виготовлення проектної документації для створення житлового масиву, керуючись Законом України "Про місцеве самоврядування" ст.ст. 12, 127,128 та розділом Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України, сесія ОСОБА_1 селищної ради вирішила надати дозвіл ТОВ "Затишне" на виготовлення проектної документації для створення житлового масиву.

- актом обстеження земельної ділянки відведеної в дострокове користування на умовах оренди ТОВ "Затишне" під будівництво житлового масиву в межах ОСОБА_1 селищної ради, Обухівського району комісія вважає можливим використання земельної ділянки площею 11,6 га під будівництво житлового масиву ТОВ "Затишне" та рекомендує для розробки проектної документації та будівництва.

- викопіюванням з плану землекористування ОСОБА_1 селищної ради Обухівського району Київської області щодо території, що відводиться під будівництво житлового масиву ТОВ "Затишне" загальною площею 11,6 га, погоджений перший заступником голови Райдержадміністрації ОСОБА_9, в.о. головного архітектора Обухівського району ОСОБА_10, начальника районного відділу земельних ресурсів Обухівського району ОСОБА_11, селещним головою ОСОБА_1 селищної ради ОСОБА_12 та директором ТОВ "Затишне" ОСОБА_13

- висновок №02/04 від 17.08.2004 наданий Київською обласною санітарно-епідеміологічною станцією Міністерства охорони здоров'я України "Щодо вибору/відведення/ земельної ділянки під забудову", в якому зазначено, що земельна ділянка, яка розміщена за адресою Київська область, Обухівський район смт. Козин площею 11,6 га придатна для будівництва житлового масиву ТОВ "Затишне".

- екологічна експертиза проекту детального планування житлового масиву ТОВ "Затишне"Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області Міністрества екології та природних ресурсів України №06-12/1386 від 11.03.05

- Рішенням ОСОБА_1 селищної ради засідання тринадцятої сесії ОСОБА_1 селищної ради VI скликання №5 від 29.06.2016 "Про затвердження "Детального плану території житлової забудови північної частин смт. Козин Обухівського району Київської області" затверджено "Детальний план території житлової забудови північної частини смт. Козин Обухівського району Київської області" розроблений ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД ".

Також, в листі державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" №375 від 26.07.2016 зазначено, що у відповідь на лист ТОВ "Затишне" №729 від 22.07.2016, ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" повідомляє, що відповідно до розробленого у 2013 році "Детального плану території селища Козин Обухівського району Київської області" і належить ТОВ "Затишне" згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :03:031:-134 кадастровий номер земельної ділянки, площею 11,6113 га) відносяться до земель житлової садибної забудови.

Окрім того, суд зазначає, що Генеральною прокуратурою у 2008 проводилась виїмка ще у 2008 році в Управлінні земельних ресурсів Обухівського району оригіналів проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" та оригіналів технічної документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки ТОВ "Затишне", що підтверджується протоколом виїмки від 13.08.2008, доказів виявлення порушення чинного законодавства прокуратурою суду не надано.

Щодо твердження прокурора, що за інформацією КДПГККГС "Київгеоінформатика" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.02.2016 №01-01/444 та №01-01/761 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:011:0002, :03:010:0003, :03:012:0007, :03:012:0008 накладаються на 100- метрову прибережну захисну смугу р. Дніпро та 25 - метрову прибережну захисну смугу малих озер та штучних водойм.

Так, прокурор зазначає, що відповідно до ст.88 Водного кодексу України та ст. 60 Земельного кодексу України передбачено, що розміри і межі прибережних захисних смуг встановлюються за окремими проектами землеустрою. Пунктами 1,4,5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з Мінприроди, Держводагентством і територіальними органами Держземагенства.

Провівши аналіз наведених вище норм законодавства прокурор дійшов висновку, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначаються нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу такої прибережної захисної смуги, її розмір і межі, встановлені законодавством. І лише у разі знаходження водного об'єкта у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга може установлюватись за відповідним проектом землеустрою з урахуванням конкретних умов, що склались, тобто таку смугу може бути зменшено або збільшено. Водночас, відсутність цього проекту та невизначення відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування на місцевості меж прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватись як відсутність такої прибережної захисної смуги загалом та можливість передавати до її встановлення у приватну власність ділянок, що входять до нормативно визначеної прибережної захисної смуги. Таким чином, при наданні в користування земельних ділянок навколо водних об'єктів, незалежно від того чи вони є природними або штучно створеними, необхідно забезпечувати дотримання положень щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 Водного кодексу України і ст. 60 Земельного кодексу України, та орієнтованих розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку, з урахуванням конкретної ситуації.

З огляду на наведені прокурором твердження суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Відповідно до п.10 "Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них " затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 р. № 486 на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови. За таких обставин, законодавство не містило і не містить заборони передавати в оренду землі прибережних захисних смуг, у звязку з чим накладення орендованих земельних ділянок на прибережні захисні смуги (щодо яких проекти землеустрою відповідно до вимог закону не розроблені) не є підставою для визнання недійсними оспорюваних рішень, договору оренди та додаткових угод.

Разом із тим, відповідно до пункту г) частини 1 ст. 61 ЗК України, у прибережних захисних смугах забороняється будівництво будь-яких споруд, у звязку з чим зазначена обставина могла б бути підставою для внесення у договір оренди умов щодо встановлення обмежень у використанні орендованих земельних ділянок, а також для врахування при виготовленні власне проекту будівництва об'єктів архітектури. Разом із тим, такі вимоги прокурором не заявлені і не є предметом розгляду у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Відповідно до п.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України).

Пунктом 2.1 вказаної вище постанови передбачено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі як строк, у межах якого він може звернутися до суду.

Так, товариство з обмеженою відповідальністю "Затишне" подало заяву про застосування строків позовної давності від 06.02.2017.

Вказану заяву обґрунтовує тим, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки був укладений відповідачами у 2002 році.

Вимога про визнання недійсним вказаного договору оренди земельної ділянки вже заявляюсь в суд прокуратурою у 2004, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області у справі №258/7-04, яким в позову прокурору відмовлено. Крім того у 2006 році Генеральною прокуратурою України проводилась перевірка додержання вимог земельного законодавства, в тому числі щодо отримання ТОВ "Затишне" у користування земельних ділянок. Крім того, прокурор міг дізнатись про порушення вимог закону або відсутність порушень при відведені ТОВ "Затишне" земельної ділянки ще у 2008 році після проведення Генеральною прокуратурою України виїмки в Управлінні земельних ресурсів Обухівського району оригіналів проекту землеустрою щодо впорядкування території рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" та оригіналів технічної документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки ТОВ "Затишне", що підтверджується долученою копією протоколу виїмки від 13.08.2008. Таким чином, відповідач 2 твердить, що прокурор звернувшись із заявою у листопаді 2016 року, пропустив трьохрічний строк позовної давності.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор (пункт 4.1 постанови).

З огляду на встановлення судом того, що право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, а тому підстав для дослідження пропуску прокуратурою строку позовної давності та поважності причин такого пропуску є недоцільним.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на прокуратуру Київської області.

Керуючись статтями 1, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові першому заступнику прокурора Київської області у справі № 911/61/17 відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 28.03.2017.

Суддя О.В. Конюх