ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 березня 2017 р. Справа № 902/91/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 підприємства "Ромді Україна", м. Луцьк

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест", м. Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на відповідача ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс", с.Кадище, Ківерцівський район, Волинська область

про стягнення 22 041,46 грн

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_3, ордер ВЛ 000025642 від 01.12.2016 р., договір про надання адвокатських послуг № 91 від 01.12.2016 р., посвідчення адвоката № 208 від 30.11.2011 р.

відповідача: ОСОБА_4, довіреність № б/н від 15.03.2016 р., паспорт серії АА004029 виданий Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.06.1995 р.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на відповідача ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс": не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 підприємством "Ромді Україна" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" про стягнення 22 041,46 грн збитків з яких: 18 411,30 грн плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вагові габаритні параметри яких перевищують нормативні, 1 700,00 грн сплаченого адміністративно-господарського штрафу, 1 402,16 грн плати за перевезення вантажу понад погоджені обсяги вагою 4,113 т, 528,00 плати за складання експертного висновку Вінницькою торгово-промисловою палатою за договором на перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р.

Ухвалою суду від 16.01.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/91/17 та призначено до розгляду на 15.02.2017 р.

Одночасно ухвалою суду залучено до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс".

07.02.2017 р. до суду представником позивача супровідним листом № 111 від 03.02.2017 р. подано ряд документів на виконання вимог ухвали суду.

15.02.2017 р. представником відповідача до суду представником відповідача подано клопотання б/н від 14.02.2017 р. про приєднання додаткових доказі до матеріалів справи. Серед додатків до клопотання останнім подано відзив на позовну заяву від 14.02.2017 р. в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.02.2017 р. розгляд справи відкладено до 07.03.2017 р.

01.03.2017 р. на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення № 185 від 20.02.2017 р. в обґрунтування позовних вимог.

07.03.2017 р. через канцелярію суду відповідачем подано письмові пояснення (б/н від 07.03.2017 р.) та ряд документів на виконання вимог ухвали суду.

07.03.2017 р. представником відповідача подано заяву про продовження строку розгляду справи передбачений нормами ст. 69 ГПК України на 15 днів.

Ухвалою суду від 07.03.2017 р. відкладено розгляд справи до 24.03.2017 р. Одночасно ухвалою суду продовжено строк розгляду справи передбачений ч. 3 ст.69 ГПК України на 15 днів.

14.03.2017 р. через канцелярію суду представником третьої особи ОСОБА_1 підприємства "Укрліссервіс" подано письмові пояснення б/н від 07.03.2017 р., що заявлених позовних вимог та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

В поясненнях останній зазначає, що претензії щодо перевантаження транспортного засобу є необгрунованими та безпідставними, оскільки при оформленні товарно - транспортної накладної враховувались фактичні (пильні) розміри пиломатеріалів і їх маса, що становила 20 446,8 кг., крім того ще було враховано масу прокладок та відсоток вологості пиломатеріалу, в зв'язку з чим в накладній № 254 від 22.11.2016 р. вказано загальну масу вантажу 22 т ( 22 000 кг.). Крім того, в поясненнях останній вказує не належність експертного висновку № В-342 як доказу.

15.03.2017 р. представником позивача до суду подано письмові пояснення № 286 від 14.03.2017 р. в яких останній зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" є відповідальним за вчинені дії та заподіяні збитки ОСОБА_1 підприємством "Укрліссервіс" по перевезенню вантажу за договором № 25.10/16 від 25.10.2016 р.

В судове засіданні 24.03.2017 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 підприємства "Укрліссервіс" не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання останній повідомлявся належним чином.

За клопотанням позивача справа розглядається в режимі відеоконференцзв'язку.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень № 185 від 20.02.2017 р. позивач посилається в якості підстави позовних вимог на те, що в зв'язку перевищенням транспортним засобом нормативно - вагових параметрів позивачу заподіяно збитки в сумі 22 041,46 грн з яких 18 411,30 грн плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вагові габаритні параметри яких перевищують нормативні, 1 700,00 грн сплаченого адміністративно-господарського штрафу, 1 402,16 грн плати за перевезення вантажу понад погоджені обсяги вагою 4,113 т, 528,00 плати за складання експертного висновку Вінницькою торгово-промисловою палатою за договором на перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р.

Відповідач у поданому до суду відзиві від 14.02.2017 р. на позовну заяву № 1118 від 30.12.2016 р. позов ОСОБА_1 підприємства "Ромді Україна" не визнає та просить в його задоволенні відмовити посилаючись на такі обставини:

- відповідно до п. 3.2.3. Договору на який посилається позивач при зверненні з позовом, відповідач виконав належним чином оскільки відповідно до умов договору вантаж був підготовлений повністю та належним чином;

- позивачем не надано документів які б засвідчували факт безпосереднього окремого зважування як траспортованих товарно-матеріальних цінностей так і безпосередньо вивантаженого (пустого) транспортного засобу та напівпричепа, вказана у експертному висновку Вінницької торгово-промислової палати № В-342 від 24.11.2016 р. маса вантажу є розрахунковою, в зв'язку з чим неможливо однозначно стверджувати, що вона відповідала дійсності у момент проходження автомобілем габаритно-вагового контролю;

- не наведено доказів, які б достовірно підтверджували як сам факт додаткових витрат пального та знаходились у причинно-наслідкових зв'язку із транспортуванням такого вантажу.

Із матеріалів справи слідує, що 25.10.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" (Відправник) та ОСОБА_1 підприємством "Ромді Україна" (Перевізник) укладено договір перевезення вантажу № 25.10/16 (а.с.11-12, т. 1).

Згідно п. 1.1 договір регулює відносини між сторонами, що виникають при плануванні, організації та здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом на внутрішньому та міжнародному сполученні, а також по оплаті наданих транспортних послуг.

Замовлення (заявка) приймається до виконання після підтвердження її підписом і печаткою Перевізника (п.2.5 Договору).

Сторони погоджуються, що водій перевізника є його повноважним представником з прийняття та розвантаження вантажів, а також здійснення інших дій, пов'язаних з перевезенням вантажу згідно конкретного замовлення, в тому числі водій має право підпису (п.2.6 Договору).

Перевізник зобов'язується негайно повідомляти Відправника в письмовій (факсимільній) формі про виникнення будь яких інцидентів при виконанні перевезення (затримка, пошкодження, ДТП, тощо), а також про простої транспортних засобів під завантаженням/розвантаженням понад строк визначений у п. 3.2.4 договору (п.3.1.3 Договору).

Крім того, згідно п.3.1.6 Договору Перевізник повинен контролювати процес завантаження, розміщення (з урахуванням розподілення навантаження на осі автранспорту) і закріплення вантажу таким чином, щоб це забезпечувало його збереженість в процесі його транспортування. У випадку неможливості виконання даної вимоги не приймати вантаж до перевезення та негайно повідомити про це Відправника.

Відповідно п.п. 3.2.3 - 3.2.5 Договору Відправник зобов'язується до прибуття транспортних засобів під завантаження забезпечити підготовку вантажу для перевезення при цьому при цьому вага вантажу не повинна перевищувати норми. Забезпечувати своєчасне, повне і правильне оформлення у встановленому порядку товарно - транспортних, товаросупроводжувальних та митних документів і передавати їх Перевізнику.

Розрахунки між Відправником та Перевізником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Перевізника на підставі виставлених рахунків, підписаного сторонами акту виконаних робіт, податкових накладних, товарно - транспортних накладних, СMR з відміткою вантажоотримувача протягом 10 банківських днів з моменту надання повного правильно оформленого пакету зазначених документів (п.4.1 Договору).

22.11.2016 р. на виконання умов договору № 25.10/16 від 25.10.2016 р. між сторонами підписано заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" доручив ОСОБА_1 підприємству "Ромді Україна" виконати перевезення вантажу, а саме дошки на палетах вагою 22 т. за маршрутом с. Кадище Волинська область (завантаження) - м. Вінниця , вул. Чехова, 7 В (розвантаження). Ціна заявки становить 7 500,00 грн (а.с. 13, т. 1).

В підтвердження даного перевезення сторонами оформлено товарно - транспорту накладну № 254 від 22.11.2016 р. (а.с. 14, т. 1).

Під час виконання перевезення по даному маршруту автомобілем НОМЕР_1 23.11.2016 р. Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області дорогою М-21 Житомир - Могилів-Подільський було проведено габаритно-ваговий контроль внаслідок чого встановлено перевищення транспортним засобом нормативно - вагових параметрів, про що складено акт № 0005407 від 23.11.2016 р. та довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю (а.с. 15-17, т.1).

Крім того, Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено розрахунок № 5407 від 23.11.2016 р. плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно товарно - транспортної накладної № 254 від 22.11.2016 р. на суму 675,84 євро (а.с. 18, т. 1).

Відповідно до платіжного доручення № 4744 від 20.12.2016 р. позивачем сплачено 18 411, 30 грн (що становить 675,84 євро за курсом НБУ станом на 20.12.2016 р.) (а.с. 20, т. 1 ).

Також позивач зазначає, що Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області 26.12.2016 р. відповідно до постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу накладено штраф у сумі 1 700,00 грн та понесено додаткові витрати у зв'язку з перевантаженням автотранспорту на суму 1 402,16 (а.с.21, т. 1).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою сплати йому завдані збитки.

У зв'язку з відмовою відповідача сплати збитків, позивачем замовлено експертизу у Вінницькій торгово-промисловій палаті для визначення маркування вантажу, розташування вантажу на площині причіпу та проведення інших необхідних дій для складання експертного висновку.

Як стверджує позивач на підставі експертного висновку № В-342 від 24.11.2016 р. Вінницької торгово - промислової палати маса вантажу який перевозився складає 26 113 кг. (а.с. 90-91, т. 1).

28.11.2016 р. на адресу відповідача надіслано претензію № 1141 з вимогою невідкладно перерахувати позивачу грошові кошти в сумі 7 500,00 грн погоджену вартість перевезення, 18 411,30 грн як плати за проїзд, 1 402,16 грн плати за перевезення вантажу понад погоджені обсяги вагою 4,113 т, 528,00 плати за складання експертного висновку Вінницькою торгово-промисловою палатою за договором на перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р.

16.12.2016 р. відповідачем листом (№ 1121 від 16.12.2016 р.) надано відповідь на претензію в якій вважає викладені вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки за наявними у підприємства документами маса прийнятого до перевезення та переданого на склад, вантажоотримувача вантажу становить 22 т і не має ніякого відношення до маси перевантаження.

В свою чергу відповідач у письмових поясненнях від 07.03.2017 р. позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити вказуючи на наступні обставини, що згідно наявної у підприємства інформації поставка пиломатеріалів згідно товарно-транспортної накладної № 254 від 22.11.2016 р. здійснювалась на підставі договору купівлі - продажу № 227/ЗК відповідно до умов якого ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс" (Продавець) зобов'язувалось систематично передавати (продавати) товар (брус та дошку хвойних порід) Товариству з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" (Покупець) у власність відповідно до специфікацій та технічних умов, що є невід'ємною частиною договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити такий товар.

Згідно п. 1.2 Договору товар, що поставляється має відповідати технічним умовам Покупця, отримання яких засвідчується підписом та печаткою Продавця Умовами п. 1.4 Договору передбачено, що базисом поставки за договором є FCA ("Інкотермс" в редакції 2010 р.) - Волинська область, Ківерцівський район, с. Кадище, вул. Залізнична, 36. Товар передається покупцю на складі Продавця.

Згідно п. 3.1 Договору Продавець зобов'язаний упакувати товар і передати його в належному стані; оформити та передати Покупцю необхідну документацію (видаткову накладну, специфікацію, рахунок - фактуру, товарно - транспортну накладну).

Продавець несе усі витрати, пов'язані з упакуванням, маркуванням та загрузкою товару (п. 3.2 Договору).

Оскільки відносини між ОСОБА_2 підприємством "Укрліссервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" є довготривалими, для належного виконання зобов'язань ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс" самостійно закуповує необроблену деревину та здійснює її первинну обробку (розпиловку) різними партіями. До моменту накопичення пиломатеріалів, необхідних для комплектування автомобільної партії товару, вони зберігаються на відкритих майданчиках ОСОБА_1 підприємства "Укрліссервіс", які обладнанні даховими навісами. Формуючи конкретну партію товару в товарно - транспортних накладних ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс" зазначає масу з урахуванням можливих коливань вологості, що суттєво може вплинути на загальну масу вантажу.

Що ж стосується товарно - транспортної накладної № 254 від 22.11.2016 р., перед відправлення товар деякий час знаходився на складському майданчику ОСОБА_1 підприємства "Укрліссервіс" та зважаючи на вологість повітря та гігроскопічні властивості деревини під час маркування спакованих пакетів пиломатеріалів їх маса не зазначалась (оскільки вона не могла тривалий час залишатися сталою).

Розрахунок маси проводився у відповідності із даними зазначеними Волинським державним лісогосподарським об'єднанням "Волиньліс" № 10-4/64-1 від 16.07.2003 р. "Щодо нормативних даних про вагу (масу) кубометра деревини різних порід для визначення ваги".

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та щодо оцінки наявних у справі доказів, суд виходить із наступного.

Виходячи із встановлених обставин, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини з перевезення вантажів та їх експедирування врегульовані главою 32 Господарського кодексу України, главами 51, 64 Цивільного кодексу України, Законом України "Про транспорт", Статутом автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 27.06.1969 р. № 401, а також Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р.

Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У пункті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні зазначено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з п.п.11.1, 11.4, 11.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, неналежне виконання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Статтею 614 названого Кодексу унормовано, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 623 цього ж Кодексу боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які б управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати, штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток, на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України, а також приписи ст.ст. 218, 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний звязок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина боржника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 р. у справі № 17/192.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, пред'явлення вимоги про відшкодування збитків, покладає на кредитора обов'язок довести, що ці збитки є реальними, а не абстрактними, тобто у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом умовами п.2.6 Договору перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р. водій перевізника визначався повноважним представником з прийняття та розвантаження вантажу, а також здійснення інших дій, пов'язаних з перевезенням вантажу згідно конкретного замовлення, в тому числі водій має право підпису.

При цьому за положеннями п.п.3.1.2, 3.16 Договору Перевізник зобов'язувався у випадку виникнення причин, що не дозволяють виконати перевезення відповідно до умов обговореними в CMR-накладній негайно інформувати про це Відправника, а також контролювати процес завантаження, розміщення та закріплення вантажу.

Також, як вказувалось судом вище між відповідачем та третьою особою було укладено договір купівлі-продажу товарів № 227/3К від 20.10.2016 р. за умовами якого базисом поставки є є FCA ("Інкотермс" в редакції 2010 р.) - Волинська область, Ківерцівський район, с. Кадище, вул. Залізнична, 36. Товар передається покупцю на складі Продавця.

Відповідно до базису поставки FCA ("Інкотермс" в редакції 2010 р.) термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Пунктом А.4 вказаного розділу визначено, що Продавець зобов'язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього.

Судом встановлено, що передача вантажу на підставі заявки від 22.11.2016 р. здійснювалась на території Продавця (ПП "Укрліссервіс") за договором купівлі-продажу товарів № 227/3К від 20.10.2016 р., а саме Волинська область, Ківерцівський район, с. Кадище, вул. Залізнична, 36, який є вантажовідправником вантажу згідно із записами у ТТН № 254 від 22.11.2016 р. за відсутності будь-якого уповноваженого представника Замовника (ТОВ "Барлінек Інвест") автомобільного перевезення, що не заперечується сторонами.

При цьому матеріали справи не містять доказів заперечень, зауважень водія Перевізника щодо кількості вантажу, його маси тощо чи вимог останнього здійснити переважування вантажу.

Згідно зі ст.ст.62, 63 Статуту автомобільного транспорту Української РСР при здачі вантажовідправником і прийманні автотранспортним підприємством або організацією вантажів, що перевозяться навалом, насипом, наливом і в контейнерах, повинна бути визначена і вказана в товарно-транспортній накладній їх вага. Тарні і штучні вантажі приймаються до перевезення з зазначенням у товарно-транспортній накладній ваги вантажу і кількості вантажних місць. Вага тарних і штучних вантажів визначається вантажовідправником до пред'явлення їх до перевезення і зазначається на вантажних місцях. Загальна вага вантажів визначається зважуванням на вагах або підрахунком ваги на вантажних місцях за трафаретом або за стандартом. Для окремих вантажів вага може визначатися розрахунковим шляхом, по обміру, по об'ємній вазі або умовно.

При цьому визначення ваги вантажу провадиться спільно вантажовідправником і автотранспортним підприємством або організацією технічними засобами вантажовідправника, а при прийманні вантажу безпосередньо на автостанціях - технічними засобами автостанцій. Запис у товарно-транспортній накладній про вагу вантажу з обов'язковим зазначенням способу його визначення провадиться вантажовідправником.

Згідно з п.10.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту № 363 від 14.10.1997 р. перевізник може вимагати додаткової перевірки кількості вантажу.

Згідно із ч. 3 ст. 917 ЦК України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до ч. 4 с.т 226 ГК України не підлягають відшкодуванню збитки завданні правомірною відмовою зобовязаної сторони від подальшого виконання зобовязань.

Надаючи оцінку встановленим обставинам в сукупності із нормативними приписами, які регулюють спірні правовідносини суд виходячи із підстави заявленого позову та наявних у справі доказів дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ТОВ "Барлінек Інвест" 22 041,46 грн збитків з яких: 18 411,30 грн плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вагові габаритні параметри яких перевищують нормативні, 1 700,00 грн сплаченого адміністративно-господарського штрафу, 1 402,16 грн плати за перевезення вантажу понад погоджені обсяги вагою 4,113 т, 528,00 плати за складання експертного висновку Вінницькою торгово-промисловою палатою за договором на перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р. у зв'язку з недоведенням позивачем складу цивільного правопорушення, зокрема, наявності протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, як необхідної підстави для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Дійшовши такого висновку, суд вчергове акцентує увагу на тому, що при передачі вантажу за заявкою від 22.11.2016 р. оформленого ТТН № 254 від 22.11.2016 р. ТОВ "Барлінек Інвест" фактично являлось Замовником, а не Вантажовідправником та фізично не брало участі в здійсненні завантаження вантажу, яке виконувалось безпосередньо ПП "Укрліссервіс".

Витрати на судовий збір та адвокатські витрати підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст.49 ГПК України.

24.03.2017 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 підприємства "Ромді Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барлінек Інвест" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на відповідача ОСОБА_2 підприємство "Укрліссервіс" про стягнення 22 041,46 грн збитків з яких: 18 411,30 грн плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вагові габаритні параметри яких перевищують нормативні, 1 700,00 грн сплаченого адміністративно-господарського штрафу, 1 402,16 грн плати за перевезення вантажу понад погоджені обсяги вагою 4,113 т, 528,00 грн плати за складання експертного висновку Вінницькою торгово-промисловою палатою за договором на перевезення вантажу № 25.10/16 від 25.10.2016 р. відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати третій особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 29 березня 2017 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи.

2 - третій особі - вул.Радянська, 28Б, с.Кадище, Ківерцівський район, Волинська область, 45234.