Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" березня 2017 р. Справа № 906/102/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дов. б/н від 19.01.2017

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро"

про стягнення 372800,00 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 372800,00грн. заборгованості за договором № 25/04/15 про виконання робіт.

Ухвалою від 27.01.2017 суд порушив провадження у справі та призначив розгляд справи на 13.03.2017.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надав довідку, згідно якої заборгованість відповідача не змінилась та становить 372800,00грн. (а.с. 36).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте, правом на участь в судовому засіданні не скористався, господарський суд Житомирської області визнає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю " Житомирщина - Агро" (замовник, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавець, позивач) укладено договір № 25/04/15 про виконання робіт (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується залучити власних працівників та виконати власною технікою (трактор John Deere + дискова борона Kverneland - комплект техніки) дискування землі 12-16 см. глибиною, на площі 2000 га на полях Житомирського району (с.Дубовець, с.Черемошне, с. Василівка, с. Заможне).

Зазначена площа є орієнтовною. Остаточна площа визначається за актами виконаних робіт, що укладаються між сторонами по закінченню виконання робіт на окремих полях, за цим Договором.

За умовами п. 2.4 договору, завершення окремого обсягу робіт (завершення дискування окремого поля) засвідчується шляхом складання та підписання повноважними представниками сторін акту приймання-передачі виконаних робіт в день завершення окремого обсягу робіт (завершення дискування окремого поля).

За приписами п.п. 2.3.1, 2.3.2 п. 2.3 договору, оплата робіт здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця у наступному порядку:

- перший платіж - попередня оплата у сумі 100000,00 грн. без ПДВ , що станом на дату укладення договору еквівалентно 4706 дол. США- здійснюється не пізніше 31 липня 2015 року;

- кожний наступний платіж має бути здійснений після виконання виконавцем оплаченого обсягу робіт та до моменту або в день початку виконання наступного погодженого сторонами обсягу робіт та в розмірі визначеної згідно умов Договору вартості такого обсягу робіт.

Згідно п. 7.1 договору, даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

На виконання умов договору 01.05.2015 та 31.07.2015 сторонами були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 492800,00грн. (а.с. 10-14).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань оплату отриманих від позивача послуг здійснив частково на загальну суму 120000,00 грн. (а.с. 15-18).

01.09.2016 позивачем на адресу відповідача в порядку ст. 530 ЦК України, направлено вимогу про погашення заборгованості за договором №25/04/15 від 25.04.2015 в сумі 372800,00 грн. у семиденний строк від дня отримання вказаної вимоги (а.с. 20).

Відповідач вимоги вищевказаної претензії не виконав, оплати отриманих від позивача послуг не здійснив, внаслідок чого станом на день звернення до суду у відповідача за надані позивачем послуги утворилась заборгованість в сумі 372800,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 25/04/15 від 25.04.2015 про виконання робіт, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачем, на виконання умов договору були надані відповідачу послуги на загальну суму 492800,00ггрн., що вказує на належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки з умов договору не вбачається конкретного строку проведення розрахунків з моменту підписання сторонами актів здачі-прийняття робіт, то при визначенні строків проведення розрахунків слід керуватись нормами ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Таким чином, відповідач зобов'язаний був у термін до 06.10.2016 (28.09.2016 (дата отримання вимоги) +7 днів) здійснити оплату наданих позивачем послуг в сумі 372800,00грн.

Незважаючи на умови договору та пред'явлену вимогу, відповідач не здійснив відповідних розрахунків.

На момент звернення з позовом до суду, має місце заборгованість в сумі 372800,00грн. Доказів оплати вказаної заборгованості станом на день розгляду справи в суді матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно, зокрема, до закону, інших правових актів, договору, а також відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін (ст. 32 ГПК України).

За приписами ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив. Доказів погашення заборгованості перед позивачем в сумі 372800,00 грн. не надав.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро" (12411, Житомирська область, Житомирський район, с.Дубовець, вул. Залізнична, 1-Б, )

на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

- 372800,00 грн. заборгованості;

- 5592,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.03.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (згідно заяви) (наручно)

3- відповідачу (рек. з повід.)