Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику представників учасників судового процесу матеріали справи
За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Науково-технічний центр "АВС"
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
за участю Прокуратури міста Києва
про стягнення грошових коштів, -
Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" (надалі - відповідач) про стягнення боргу у сумі 78 000 000,00 грн., 3 % річних у розмірі 1 166 794,52 грн., інфляційних втрат у розмірі 6 008 949,26 грн., 1,22 штрафу, процентів за користування чужими коштами у розмірі 4 573 150,08 грн. та 7 641 589,04 грн. збитків (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 26.11.2014).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2014 у справі № 910/12066/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Авант-Банк" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" 78 000 000,00 грн. основного боргу, суму процентів за користування чужими коштами у розмірі 4 573 150,68 грн., 6 008 949,26 грн. інфляційних втрат, 3 % річних у розмірі 1 166 794,52 грн., 1,22 грн. штрафу та 67 345,89 грн. судового збору, в іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2014 у справі № 910/12066/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

28.08.2015 позивачем подано до Господарського суду міста Києва заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 78 000 000,00 грн. основного боргу, 2 942 630,14 грн. 3% річних, 44 825 463,85 грн. інфляційних втрат, 1,22 грн. штрафу, 19 245 698,62 грн. процентів за користування чужими коштами та 7 641 589,04 грн. збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 у справі №910/12066/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Авант-Банк" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" штраф в розмірі 1 (одна) грн. 22 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ПАТ "Авант-Банк" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в розмірі 73 080,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 у справі № 910/12066/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 позовні вимоги задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором в розмірі 78 000 000, 00 грн. припинено. Стягнуто з ПАТ "Авант-Банк" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" штраф в розмірі 1 грн. 22 коп., 3 % річних в розмірі 2 942 630 грн. 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 842 860 грн. 14 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 59 737 грн. 98 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 у справі № 910/12066/14 залишено без змін.

20.03.2017р. до суду надійшла заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про винесення додаткового рішення у даній справі про розподіл судових витрат за подання апеляційних та касаційних скарг при направленні Вищим господарським судом України справи на нові розгляди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2017 року у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Дупляк О.М., справу № 910/12066/14 для розгляду заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" передано на розгляд судді Морозову С.М.

За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти справу № 910/12066/14 до свого провадження та розглянути заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Частиною 1 ст. 88 ГПК України встановлено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Як зазначено у п. п. 13-15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 р. № 6 прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо).

Господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 111-10 ГПК).

ГПК не встановлює будь-яких обмежень строків подання заяв про прийняття додаткового рішення, виправлення чи роз'яснення його. Тому при розгляді цих заяв господарським судам слід керуватись тими статтями ГПК, які регламентують відповідні строки щодо основного рішення.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

З урахуванням викладеного, заява позивача про винесення додаткового рішення може бути розглянута за наявними в матеріалах справи документами без виклику представників учасників судового процесу.

При розгляді заяви позивача, суд виходить з того, що додаткове рішення є засобом виправлення неповноти судового рішення, однак в межах розгляду заяви про прийняття додаткового рішення не допускається зміна первісного рішення, в т.ч. на підставі переоцінки доказів та долучення до матеріалів справи нових доказів.

Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. При цьому, неповнота судового рішення шляхом прийняття додаткового рішення (ухвали) не може бути виправлена щодо позовних вимог, з яких судом прийнято рішення. Така неповнота може бути усунена лише в процедурі перегляду рішення. Тобто додаткове рішення (ухвала) не можуть стосуватися тих вимог, щодо яких суд ухвалив рішення.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 у справі №910/12066/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 позовні вимоги задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором в розмірі 78 000 000, 00 грн. припинено. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" штраф в розмірі 1 грн. 22 коп., 3 % річних в розмірі 2 942 630 грн. 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 43 842 860 грн. 14 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 59 737 грн. 98 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому, при винесенні рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 у справі № 910/12066/14 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат за подання позивачем апеляційних та касаційних скарг на судові рішення при направленні Вищим господарським судом України справи на нові розгляди.

Відсутнє посилання на вирішення такого питання як в мотивувальній частині, так і в резолютивній частині рішення.

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р. №7 у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 18.06.2014р. (згідно відмітки відділу діловодства суду).

Як було встановлено судами при розгляді даної справи, відповідач листом за вих. №750 від 05.06.2014 підтвердив наявність своїх зобов'язань з повернення 78 000 000,00 грн., проте грошові кошти позивачу не перерахував.

25.02.2016 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 109 про відкликання ліцензії та ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" та 26.02.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 262 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Авант-Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Авант-Банк" з 26.02.2016 по 25.02.2018 включно та як випливає з довідки відповідача за вих. № 3972 від 15.07.2016, позивач був визнаний кредитором відповідача на суму 78 000 000, 00 грн., і відповідні кредиторські вимоги позивача включені до 7 черги кредиторських вимог.

Враховуючи, що відповідач на момент винесення рішення у справі перебував в процедурі ліквідації, а Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено задоволення вимог кредиторів тільки в межах процедури ліквідації, приймаючи до уваги, що кредиторські вимоги позивача в розмірі основної суми боргу (78 000 000,00 грн.) після порушення провадження у справі були включені до реєстру вимог кредиторів, в цій частині між сторонами відсутній предмет спору.

З огляду на викладене, місцевий суд (з яким також погодились і суди вищих інстанцій) дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу з відповідача в розмірі 78 000 000,00 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 статті 80 ГПК України.

Частиною 3 ст. 80 ГПК України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням викладених обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що в частині задоволених позовних вимог судовий збір слід покласти на відповідача на підставі ч. 1 ст. 49 ГПК України, а в частині вимог, провадження за якими судом припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 статті 80 ГПК України, оскільки спір у даній справ виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір слід покласти на відповідача на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2014 та касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2014 пропорційно задоволеним позовним вимогам покладається на відповідача в розмірі по 29 869,09 грн. відповідно.

Крім того, сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 та касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 пропорційно задоволеним позовним вимогам покладається на відповідача в розмірі 65 712,01 грн. та 71 685,83 грн. відповідно.

Підсумовуючи викладене, загальна сума судового збору, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача становить 197 136,02 грн. (29 869,09 + 29 869,09 + 65 712,01 + 71 685,83).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85, 88 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти справу № 910/12066/14 до свого провадження.

2. Заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про винесення додаткового рішення задовольнити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" (ідентифікаційний код 36406512, адреса: 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 23) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код: 24584661, адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) 197 136,02 грн. (сто дев'яносто сім тисяч сто тридцять шість гривень 02 коп.) судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Суддя С.М. Морозов