ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р.Справа № 922/858/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Ресторатор 2016", м. Харків
до Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків
про визнання угоди укладеною
за участю представників:

позивача - Халабурдін С.В., довіреність від 14.03.2017 року;

відповідача - Антонова А.М., довіреність № 01 від 04.01.2017 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «Ресторатор 2016» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якому просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області, , та Приватним підприємством «Ресторатор 2016», , в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016

м. Харків ________________ 2017 року

Ми, що нижче підписалися, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, ідентифікаційний , місцезнаходження якого: 61057, Харківська обл., місто Харків, Майдан Театральний, буд. 1 (далі - Орендодавець) в особі В.о. начальника Батіга Василя Петровича, та діє на підставі Положення, затвердженого Головою Фонду 16.07.2012, з одного боку, та Приватне підприємство «Ресторатор 2016», якого визнано Орендарем згідно Протоколу № 1 від 09.06.2016 засідання конкурсної комісії стосовно розгляду заяв щодо участі у конкурсі на право оренди державного майна, , місцезнаходження якого: 61023, Харківська обл., місто Харків, вул. Мироносицька, буд. 81-А, кв. 11 (надалі - Орендар), в особі директора Найдіна Сергія Миколайовича, що діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер, дата формування витягу: , 25.02.2016, з іншого боку, уклали цю Додаткову угоду до Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 про наведене нижче:

1. Сторони дійшли згоди викласти п. 1.2. Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 у наступній редакції: «Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе з літнім майданчиком, з правом продажу підакцизних товарів».

2. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016.

Орендодавець: Орендар:

В.о. начальника Регіонального відділення директор

Фонду державного майна України Приватного підприємства

по Харківській області "Реєстратор 2016"

___________ В. П. Батіг ___________ С. М. Найдін».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 березня 2017 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 23.03.2017 року об 11:15 год.

У призначеному судовому засіданні 23.03.2017 були присутні представники позивача та відповідача.

Представник позивача просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечує та просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов за вх. № 9854, який долучений судом до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10 червня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та Приватним підприємством «Ресторатор 2016» (Орендар), якого визнано Орендарем згідно з Протоколом № 1 від 09.06.2016 р. засідання конкурсної комісії стосовно розгляду заяв щодо участі у конкурсі на право оренди державного майна, було укладено договір оренди № 6121-Н.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - частина поверхні покрівлі підвального приміщення під навісом - 235, 80 кв.м. та кім. №№ 76, 77, 79, 80-83, 85-92 - 153,8 кв. м. на першому поверсі різноповерхової (8/12) будівлі учбового корпусу, пам'ятка архітектури (інв. № 10310090, літ. А8/12) (далі - Майно), загальною площею 389,6 м2 за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, що перебуває на балансі Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна (ідентифікаційний номер: 02071205) (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на «07» квітня 2016 р. і становить за незалежною оцінкою 1655900,00 (один мільйон шістсот п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот) грн., без ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе з літнім майданчиком.

За п. 10.3. договору зміни до цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною.

Договір укладено сторонами строком на 2 роки 11 місяців, тобто до 10.05.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач листом вих. № б.н. від 28.12.2016 (в/х 18/12523 від 28.12.2016) звертався до відповідача з пропозицією внесення змін до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 шляхом підписання відповідної додаткової угоди. ПП «Ресторатор 2016» пропонувало Регіональному відділення Фонду державного майна України по Харківській області: 1) Викласти п. 10.1. Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 у такій редакцій: «Цей Договір укладено строком на 15 (п'ятнадцять) років, що діє з «10» червня 2016 р. до «10» червня 2031 р.»; 2) Викласти п. 1.2. Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 у такій редакції: «Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе з літнім майданчиком, з правом продажу підакцизних товарів».

У відповідь на лист позивача відповідач листом від 04.01.2017 № 43-31 «Щодо внесення змін в договір оренди № 6121-Н від 10.06.2016» відмовив в укладанні відповідної додаткової угоди до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016, повідомивши, що у регіонального відділення немає правових підстав для внесення змін в договір оренди в частині мети використання об'єкта оренди. Крім цього, Орендодавець вказав, що Фондом державного майна України доручено регіональному відділенню привести договір оренди від 10.06.2016 № 6121-Н у відповідність до вимог зазначених у листі законодавчих актів, зокрема, перебачивши умовами договору заборону товарами підакцизної групи.

Позивач вважає, що відмова позивача від внесення змін до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 щодо права продажу підакцизних товарів є необґрунтованою та безпідставною, у зв'язку з чим і звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016.

У свою чергу, відповідач зазначає, що у нього немає правових підстав для внесення змін до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 щодо права продажу підакцизних товарів. Відповідач наголошує, що Майно є об'єктом освіти, а чинним законодавством заборонено продаж і вживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщеннях та на території навчального закладу.

Надаючи правову кваліфікацію позовним вимогам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

За ч. 1, 2 ст. 73 Закону України "Про вищу освіту" вищий навчальний заклад відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Перелік платних освітніх та інших послуг, що можуть надаватися державними і комунальними вищими навчальними закладами, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 р. № 796, до таких послуг, зокрема, належить надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

За ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням (ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту").

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не містить визначення поняття "об'єкт освіти".

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 152 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових у навчальних та освітньо-виховних закладах.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 153 вищезгаданого Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв.

За п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення" забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях та на території навчальних закладів.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм законів, а також положень наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 08.02.2012 № 136 випливає заборона продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщеннях та на території навчального закладу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, орендоване позивачем за договором № 6121-Н від 10.06.2016 Майно не може вважатися приміщенням або територією навчального закладу.

Так, суд вважає за необхідне взяти до уваги постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 922/6179/15, в якій суд, з урахуванням постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 р. у справі № 2-а-6445/08, встановив, що частина покрівлі підвального приміщення різноповерхового 6-12 навчального корпусу Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна (інв. № 103100090) загальною площею 156, 4 кв.м., розташована за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, що знаходиться на балансі Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна (тобто нежитлові приміщення, які є частиною Майна, переданого в оренду ПП «Ресторатор 2016» за договором № 6121-Н від 10.06.2016), є частиною будівлі, яка перебуває на балансі університету ім. В Н. Каразіна, технологічно не пов'язана та не використовується у навчальному та науковому процесі.

Суд також зазначає, що стосовно нерухомого майна, яке на сьогодні перебуває в оренді позивача за договором оренди № 6121-Н від 10.06.2016, Харківський окружний адміністративний суд у постанові від 03.07.2008 у справі № 2-а-6445/08 вказав: приміщення, яке перебуває на балансі університету, для розміщення кафе збудовано таким чином, що сполучення між кафе та університетом відсутнє. З боку кафе відсутній доступ до університету, а з університету до кафе. Вхід до кафе розташовано з проспекту Правди, а вхід до університету з площі Свободи. З оглянутої в судовому засіданні копії плану першого поверху Державного національного університету ім. В.Н. Каразіна, вбачається, що приміщення кафе має сполучення з будівлею університету лише шляхом наявності спільної стіни та перекриттів стелі. Тобто, кафе знаходиться не в приміщенні чи на території учбового закладу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, а знаходиться в частині будівлі, яка лише перебуває на балансі вказаної установи.

Отже, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням висновків вищенаведених судових рішень, які не спростовано матеріалами справи, суд дійшов висновку, що передане в оренду позивачеві за договором № 6121-Н від 10.06.2016 Майно не використовується у навчальному процесі, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, розташоване не у приміщенні чи на території навчального закладу, а в частині будівлі, яка лише перебуває на балансі Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна, у зв'язку з чим не може вважатися об'єктом освіти. Тобто на Майно не поширюється передбачена законодавством заборона на продаж і вживання в розміщеному в ньому кафе з літнім майданчиком алкогольних напоїв і тютюнових виробів (підакцизних товарів).

Посилання відповідача на довідку балансоутримувача нежитлових приміщень, переданих в оренду ПП «Ресторатор 2016» за договором № 6121-Н від 10.06.2016, на обґрунтування того, що Майно є об'єктом освіти, оцінюється судом критично. Так, вказана довідка не може спростувати обставин, встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили. Сторони у судовому засіданні визнали, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 922/6179/15 та постанова Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 р. у справі № 2-а-6445/08 є тими ж приміщеннями, які є предметом спірного договору у цій справі.

Також сторони підтвердили, що жодних реконструкцій вказаних приміщень, іншої зміни їх конфігурації, після ухвалення зазначених судових рішень, не проводилося.

Окрім наданої відповідачем довідки, будь-які інші докази належності орендованого позивачем Майна до об'єктів освіти, розташування його у приміщенні навчального закладу у матеріалах справи відсутні. У зв'язку з цим, відомості довідки не спростовують фактичних обставин, з'ясованих судом на підставі оцінки усієї сукупності доказів у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких законних підстав, які б унеможливили внесення запропонованих позивачем змін до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016.

Суд вважає, що доповнення п. 1.2. договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 правом продажу Орендарем підакцизних товарів не суперечить законодавству, не порушить цілісність майнового комплексу, права чи законні інтереси будь-яких осіб або держави, жодним чином не погіршить соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі балансоутримувача, оскільки Майно не може вважатися об'єктом освіти, не знаходиться у приміщенні чи на території навчального закладу, а отже, на нього не розповсюджується передбачена законодавством для навчальних закладів заборона на продаж і вживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У зв'язку з цим, суд погоджується з доводами позивача про безпідставність та необґрунтованість відмови відповідача від укладення додаткової угоди. Суд зазначає, що викладення п. 1.2. договору оренди від 10.06.2016 № 6121-Н в редакції: «Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе з літнім майданчиком, з правом продажу підакцизних товарів» не порушить умови договору та вимоги чинного законодавства, не призведе до зміни мети використання Об'єкта оренди (якою за п. 1.2. Договору є розміщення кафе з літнім майданчиком) і не може розглядатися як користування Майном всупереч його призначенню. Жодних доказів, які б спростовували вищезазначене, відповідачем суду надано не було.

За змістом ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Приватним підприємством «Ресторатор 2016», є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що в позовній заяві позивач просить покласти витрати зі сплати судового збору на нього, такі витрати в даній справі залишаються за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 179, 187, 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 627, 773 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області, , та Приватним підприємством «Ресторатор 2016», , в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016

м. Харків ________________ 2017 року

Ми, що нижче підписалися, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, ідентифікаційний , місцезнаходження якого: 61057, Харківська обл., місто Харків, Майдан Театральний, буд. 1 (далі - Орендодавець) в особі В.о. начальника Батіга Василя Петровича, та діє на підставі Положення, затвердженого Головою Фонду 16.07.2012, з одного боку, та Приватне підприємство «Ресторатор 2016», якого визнано Орендарем згідно Протоколу № 1 від 09.06.2016 засідання конкурсної комісії стосовно розгляду заяв щодо участі у конкурсі на право оренди державного майна, , місцезнаходження якого: 61023, Харківська обл., місто Харків, вул. Мироносицька, буд. 81-А, кв. 11 (надалі - Орендар), в особі директора Найдіна Сергія Миколайовича, що діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер, дата формування витягу: , 25.02.2016, з іншого боку, уклали цю Додаткову угоду до Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 про наведене нижче:

1. Сторони дійшли згоди викласти п. 1.2. Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016 у наступній редакції: «Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе з літнім майданчиком, з правом продажу підакцизних товарів».

2. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди № 6121-Н від 10.06.2016.

Орендодавець: Орендар:

В.о. начальника Регіонального відділення директор

Фонду державного майна України Приватного підприємства

по Харківській області "Реєстратор 2016"

___________ В. П. Батіг ___________ С. М. Найдін».

Повне рішення складено 27.03.2017 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/858/17