РІШЕННЯ

"14" березня 2017 р.Справа № 921/113/17-г/17

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: компанії Анімаккорд ЛТД, м.Нікосія, Республіка Кіпр

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль

про стягнення 32000грн компенсації

за участю представників від:

позивача: Калініченко Н.А., довіреність б/н від 25.06.2016; Трачук Ю.М., довіреність від 25.06.2016;

відповідача: ОСОБА_1, довіреність №16207216 від 25.06.2016; ОСОБА_4, довіреність НМА № 738912 від 13.03.2017.

Представники сторін в судовому засіданні ознайомлені з процесуальними правами та обов'язками, передбаченими статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи здійснюється в режимі відеоконференції в порядку ст.741 ГПК України із фіксуванням судових засідань на диск №MFP6531G120030.

Позивач - компанія Анімаккорд ЛТД, м.Нікосія, Республіка Кіпр, через свого представника в Україні Трачука Юрія Миколайовича, м.Рівне, котрий діє на підставі довіреності №16207216 від 25.06.2016р. звернувся 31.01.2017р. (згідно відтиску календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) до господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль, про стягнення 32000грн компенсації, у зв'язку з порушенням виключних майнових авторських прав позивача внаслідок розповсюдження контрафактної продукції із зображенням персонажів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Ухвалою суду від 06.02.2017 порушено провадження у справі; зобов'язано сторін надати додаткові документи, судове засідання по розгляду справи призначено на 28.02.2017 з подальшим відкладенням в порядку ст.77 ГПК України на 14.03.2017 по причині неподання сторонами витребуваних судом документів та з урахуванням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Просили позов задовольнити.

Відповідач згідно поданого відзиву на позов без номеру від 13.03.2017 (вх.№7531 від 13.03.2017) та його уповноважений представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, зокрема, вважають неправомірним посилання позивача на преюдиційність обставин, встановлених судами під час розгляду справ в частині тверджень про належність позивачу виключних майнових прав на художні твори - зображення персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2»; зображення на придбаній грі та ігровому килимку не є унікальними, а лише загальновживаним відображенням персонажів російської народної казки «ІНФОРМАЦІЯ_3»; стверджують про відсутність доказів на підтвердження факту продажу саме відповідачем контрафактної продукції та порушення майнових чи немайнових прав позивача. Вважають, що в даному випадку відсутні підстави для виплати компенсації за протиправне використання об'єктів авторського та/або суміжних прав.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додатково представлені докази, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, господарський суд встановив таке.

10 грудня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Маша і Ведмідь", як Правовласником, та Анімаккорд Лтд, як Набувачем, укладено договір №ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (анімаційні серіали "ІНФОРМАЦІЯ_3" та "ІНФОРМАЦІЯ_4") (далі - договір), відповідно до якого Правовласник у порядку, передбаченому цим договором, передав та відчужив Набувачу виключне право у повному обсязі на аудіовізуальні твори (всі Серії), а Набувач зобов'язався сплатити Правовласнику в обумовлені договором та додатками до договору терміни винагороду в якості відшкодування за відчуження виключного права (п.п.1.1, 2.1 договору).

При цьому, п.1 розділу А договору аудіовізуальні твори - це кольорові анімаційні серіали ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 російською мовою, включаючи, але не обмежуючись вихідними матеріалами, елементи та об'єкти, що охороняються та є складовою частиною серій, в тому числі, графічні зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані елементи та об'єкти безпосередньо у Додатках до цього договору.

Згідно із п.1.4 Договору виключне право на Аудіовізуальні твори передається та відчужується Правовласником Набувачеві у повному обсязі для використання його будь- яким способом та у будь -якій формі згідно умов цього Договору.

Виключне право на аудіовізуальні твори переходить від Правовласника до Набувача з дати підписання Акта передачі прав (п.1.5 договору).

Згідно п.1.7.1 договору до Набувача переходять права Правовласника, який є ліцензіаром по всіх діючих ліцензійних договорах (зазначених у відповідному додатку до договору - додаток №2 до договору), укладених правовласником відносно аудіовізуальних творів, право на які підлягає передачі по цьому договору. Правовласник зобов'язується у найкоротший термін повідомити всі компанії-ліцензіати в письмовій формі про передачу своїх прав по діючим ліцензійним договорам.

Пунктом 4.1 договору визначено, що одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори Правовласник передає Набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі охоронювані елементи і об'єкти аудіовізуальних творів, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, інструкцію по стилю, робочі матеріали, назву анімаційних серіалів «ІНФОРМАЦІЯ_3» і «ІНФОРМАЦІЯ_4», графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того чи перераховані зазначені елементи та об'єкти безпосередньо в додатках до договору.

Водночас, пунктом 4.2 договору встановлено, що разом з підписанням Актів приймання прав представнику Набувача передається один екземпляр кожної з серій аудіовізуального твору у вигляді файлу на матеріальному носії (CD/DVD), усі робочі та вихідні матеріали, Керівництво по стилю та малюнки персонажів передаються на жорсткому диску та/або паперових носіях, а також усі перераховані матеріали надаються Набувачеві у вигляді електронних файлів через ФТП сервер. Факт отримання вказаних матеріалів та виключного права на аудіовізуальні твори Набувачем підтверджується Актом прийому-передачі або Актом приймання прав, відповідно.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальні твори, включаючи будь- які пролонгації строку дії виключного права за застосованим правом (п.7.1). Факт передачі прав підтверджується відповідним актом №1 від 01.01.2015 до договору про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (серіал ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4) № ММ 2 від 10.12.2014.

Додатком №1 до договору №ММ-2 від 10.12.2014 сторони погодили, зокрема, основні ідентифікуючі характеристики аудіовізуальних творів «ІНФОРМАЦІЯ_3» і «ІНФОРМАЦІЯ_4» та права, які підлягають відчуженню згідно договору.

Також, між ТОВ «Маша і Ведмідь» та Компанією «Анімаккорд Лтд» укладено додатки №№2, 3 та додаткову угоду №1 від 30.04.2015р. до договору, що невід'ємною частиною договору від 10.12.2014 року.

Факт передачі прав підтверджується підписаними між ТОВ «Маша і Ведмідь» та Компанією «Анімаккорд Лтд» Актами передачі прав №1 від 01.01.2015, №2 від 05.10.2013, №3 від 30.04.2014, №4 від 01.07.2015, відповідно до яких правовласник передав набувачу виключне право в повному обсязі на серії аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_3» з 14 по 26, з 30 по 47, 50 та 51, а також на серії: 1. «ІНФОРМАЦІЯ_5»; 2. «ІНФОРМАЦІЯ_6»; 3. «ІНФОРМАЦІЯ_7»; 4. «ІНФОРМАЦІЯ_8»; 5. «ІНФОРМАЦІЯ_9»; 6. «ІНФОРМАЦІЯ_10»; 7. «ІНФОРМАЦІЯ_11»; 8. «ІНФОРМАЦІЯ_12»; 9. «ІНФОРМАЦІЯ_13»; 10. «ІНФОРМАЦІЯ_14»; 11. «ІНФОРМАЦІЯ_15»; 12. «ІНФОРМАЦІЯ_16»; 13. «ІНФОРМАЦІЯ_17».

Персонажі аудіовізуальних творів (мультиплікаційного серіалу) «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4», зокрема, «ІНФОРМАЦІЯ_1» і «ІНФОРМАЦІЯ_2» є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватись самостійно, а тому розглядаються як твори.

Як зазначає позивач, 31.03.2016 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_18», що знаходиться по АДРЕСА_2, було виявлено реалізацію контрафактної продукції, а саме: гри настільної «ІНФОРМАЦІЯ_19» та ігрового килимка-мозаїки, на упаковках яких відтворено зображення персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» з аудіовізуальних творів - мультиплікаційних серіалів «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Факт розповсюдження даної продукції підтверджується товарним чеком від 31.03.2016, виданим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та чеками від 31.03.2016 №№525, 526 ПриватБанку, видані платіжним терміналом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, встановленого у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_18», розташованого по АДРЕСА_2.

Як вбачається з долученого до справи DVD-R диску представниками позивача було здійснено відеофіксацію факту продажу даної контрафактної продукції у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_18».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем незаконно здійснюється розповсюдження творів із зображенням персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» тобто без відповідного дозволу компанії Анімаккорд Лтд на їх використання, яка є власником виключних прав на аудіовізуальний твір (анімаційні серіали "ІНФОРМАЦІЯ_3" та "ІНФОРМАЦІЯ_4") який, в силу ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права», охороняється як твір. Вважає, що саме неправомірними діями Відповідача, котрі виразились у розповсюдженні контрафактної продукції, були порушені виключні майнові права, які належать Позивачу. При цьому просить суд врахувати цінність бренду «ІНФОРМАЦІЯ_3» та високу вартість ліцензій, які укладаються з виробниками якісної продукції відтак, справедливим до стягнення вважає розмір компенсації у розмірі 32000грн, що становить 10 мінімальних заробітних плат, визначених станом на дату звернення до суду з позовом.

Оцінивши подані докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, виходячи з такого.

Предметом спору у даній справі є стягнення компенсації у зв'язку з порушенням авторського права на використання персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3» внаслідок розповсюдження (реалізації) контрафактної продукції без дозволу суб'єкта такого права.

Авторські права захищаються законодавством України та міжнародним законодавством, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року, (Україна приєдналася 23.12.1993 року відповідно до постанови Верховної Ради України № 3794-XII від 23.12.1993) кожна Договірна Держава зобов'язується вжити всіх заходів, необхідних для забезпечення достатньої і ефективної охорони прав авторів і всіх інших власників авторських прав на літературні, наукові і художні твори, зокрема, твори живопису, графіки.

Випущені у світ твори громадян будь-якої Договірної Держави, рівно як і твори, вперше випущені у світ на території такої Держави, користуються в кожній іншій Договірній Державі охороною, яку така Держава надає творам своїх громадян, які вперше випущені у світ на її власній території. Не випущені у світ твори громадян кожної Договірної Держави користуються в кожній іншій Договірній Державі охороною, яку ця Держава надає творам своїх громадян, що не випущені в світ (ст.2 Всесвітньої конвенції).

Під «випуском у світ» у розумінні цієї Конвенції слід розуміти відтворення в якій-небудь матеріальній формі і надання невизначеному колу осіб примірників твору для читання або ознайомлення шляхом здорового сприйняття (ст.6 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року).

У відповідності до ст.1 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів 1886, до якої Україна приєдналася Законом України «Про приєднання України до Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів» (Паризького акта від 24 липня 1971 року, зміненого 2 жовтня 1979 року), країни, до яких застосовується ця Конвенція, утворюють Союз для охорони прав авторів на їх літературні і художні твори.

Згідно п.1 ст.2 Бернської конвенції, термін «Літературні і художні твори» охоплює всі твори в галузі літератури, науки і мистецтва, яким би способом і в якій би формі вони не були виражені, як-то: книги, брошури та інші письмові твори, лекції, звертання, проповіді та інші подібного роду твори; драматичні і музично-драматичні твори: хореографічні твори і пантоміми, музичні твори з текстом або без тексту; кінематографічні твори, до яких прирівнюються твори, виражені способом, аналогічним кінематографії; малюнки тощо. Твори, зазначені у цій статті користуються охороною у всіх країнах Союзу ця охорона здійснюється на користь автора і його правонаступників (п.6 ст.2 Бернської конвенції).

У відповідності до статті 5 вказаної Конвенції щодо творів, з яких авторам надається охорона на підставі цієї Конвенції, автори користуються в країнах Союзу, крім країни походження твору, правами, які надаються нині або будуть надані в подальшому відповідними законами цих країн своїм громадянам, а також правами, особливо наданими цією Конвенцією.

Об'єктом правової охорони Бернська конвенція проголошує будь-які твори літератури, науки і мистецтва незалежно від форми і способу їх вираження. Перелік творів, що мають охоронятися національним законодавством і яким надається охорона даною Конвенцією, невичерпний. Це можуть бути твори будь-якого наукового чи художнього рівня, жанру, призначення тощо.

Користування цими правами і здійснення їх, не пов'язані з виконанням будь-яких формальностей; таке користування і здійснення не залежать від існування охорони в країні походження твору.

Цивільним законодавством України передбачено, зокрема, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом (ст.440 ЦК України).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер.

За приписами частини першої статті 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково.

Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно п.29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач, зокрема, повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

Судом встановлено, що:

- майнові авторські права на зображення персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3» компанія «Анімаккорд ЛТД» набула на підставі договору №ММ-2 від 10.12.2014 про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4»), укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» та компанією «Анімаккорд ЛТД»;

- додатком №1 до Договору №ММ-2 від 10.12.2014 сторони погодили, зокрема, основні ідентифікуючі характеристики аудіовізуальних творів «ІНФОРМАЦІЯ_3» і «ІНФОРМАЦІЯ_4» та права, які підлягають відчуженню згідно договору;

- 01.01.2015 сторони договору склали та підписали Акт передачі прав №1, відповідно до якого правовласник згідно даного акту та на дату підписання цього акту, передав набувачу виключне право у повному обсязі на аудіовізуальні твори (серії з 14 по 26, з 30 по 47 аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_3», серії з 1 по 26 аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_4»), а набувач прийняв це виключне право у повному обсязі.

Наведені обставини не заперечуються відповідачем у справі та додатково встановлені судами при вирішенні спорів, зокрема у справі №916/4424/14, де встановлено наявність у ТОВ Маша і Мєдвєдь виключного права інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір (серіал „ІНФОРМАЦІЯ_3), що підтверджується авторським договором замовлення №ОК 2/2008 від 01.04.2008 з додатками, укладеним ТОВ Студія „Анімакорд (Замовник) та третьою особою (Автор виконувач), згідно із яким останній зобов'язався створити і передати Замовнику сценарій 8 серій дитячого серіалу „ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Твір); у справі № 916/806/16 від 26.07.2016 року, у справі № 911/5015/15 від 09.08.2016 року

За змістом ст.ст.421, 433, 435 ЦК України, ст.ст.7, 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» об'єктом авторського права, що охороняється, є результат творчої праці.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими. Згідно із ст. 8 Закону, об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори. За змістом ст.9 Закону частина твору, яка може використовуватись самостійно, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Таким чином, суд позиціонує доведеним той факт, що позивач набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_3» та на його складові частини, в тому числі і на персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", а отже і наявність права захисту своїх прав, зокрема шляхом звернення до суду, адже відповідні права, в силу ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права», охороняються як твір.

Позивач зазначає, що 31.03.2016 компанії «Анімаккорд ЛТД» стало відомо, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_18», що знаходиться в АДРЕСА_2, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, незаконно розповсюджуються товари із зображенням персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Представниками компанії «Анімаккорд ЛТД» зафіксовано два окремих випадки порушення авторського права та продажу відповідачем контрафактного товару різних видів, а саме: гри настільної «ІНФОРМАЦІЯ_19», вартістю 75грн за 1 шт. та ігрового килимка-мозаїки, вартістю 200грн за 1 шт. На думку суду ігровий коврик-пазли містить ідентичне зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2» із мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3», авторські права на який має Позивач у справі.

В підтвердження здійснення реалізації вказаних товарів позивачем надані суду товарні чеки від 31.03.2016 та чеки №№526, 525 від 31.03.2016 банківського терміналу, належного відповідачу, фотокопії придбаного товару та диск з відеозаписом факту придбання товару в магазині.

Контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються, тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Національного стандарту №4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" (Національний стандарт № 4, пункт 3) від 3 жовтня 2007 року № 1185 місто Київ).

На переконання суду доказами порушення відповідачем авторського права позивача є товарні чеки від 31.03.2016, та чеки №№526, 525 від 31.03.2016 банківського терміналу ПриватБанку, які містять інформацію про особу, якою чи від імені якої здійснювався продаж (реалізація) товару; дату здійснення операції з купівлі-продажу товару; перелік проданого товару та його вартість, а також відтиск печатки фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідач не надав суду доказів наявності у нього права на використання частин аудіовізуального твору - персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Оскільки реалізований товар містив зображення персонажів з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3», то відповідно, порушено право позивача на дозвіл щодо використання вказаного об'єкту.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст.431 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення його майнових авторських прав на мультиплікаційний серіал "ІНФОРМАЦІЯ_3". За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31- 33 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792 -XII): право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку? використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом). Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792- XII, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 Закону № 3792 -XII передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний визначити розмір компенсації, ураховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача (ч.2 ст.52 Закону № 3792- XII).

Згідно наведеного у позовній заяві розрахунку, позивач просить за реалізацію відповідачем контрафактної продукції встановити компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на час звернення з позовом (3200 грн.), що складає 32000грн.

Суд враховує, що у визначенні розміру компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності. Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення (п.51.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності»).

Приписи Цивільного кодексу України та Закону України "Про авторське право і суміжні права" не ставлять розмір компенсації у залежність від кількості використаних об'єктів або їх складових частин (не містять приписів стосовно залежності розміру компенсації), а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Інші обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількість неправомірно використаних об'єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених статтею 52 Закону (оглядовий лист Вищого господарського суду України №01-06/417/2012 від 04.04.2012 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про захист прав на об'єкти інтелектуальної власності».

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача щодо здійснення відповідачем розповсюдження двох видів контрафактної продукції, тобто вчинення дій, що визнаються порушенням авторського права. Натомість, доказів дотримання відповідачем вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» під час продажу товарів - гри настільної «ІНФОРМАЦІЯ_19» та ігрового килимка-мозаїки, а саме наявність у відповідача правових підстав для використання частин аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3» персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», відповідачем суду не надано, як і документально не підтверджено приналежність персонажів, зображених на товарі та його упаковці, до інших об'єктів авторського права чи їх відмінність від персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3», відповідно, суд доходить до висновку про порушення відповідачем виключних авторських прав позивача.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати з січня 2017 року встановлено в розмірі 3200грн.

За таких обставин, суд вважає, що компенсацію належить визначити у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру однієї мінімальної заробітної плати на місяць, встановленої законодавством України станом на час звернення з даним позовом до суду (січень 2017 року), розмір якої є адекватним, справедливим та співрозмірним встановленому порушенню.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст.33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Наведені відповідачем обставини щодо невідповідності зображення персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зображення «ІНФОРМАЦІЯ_2» на придбаних позивачами товарах персонажам з мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_3», виключні права на які належать позивачу у справі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, як і твердження відповідача щодо відсутності у позивача таких майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_3» та на його складові частини.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, документально підтверджені, не спростовані належними доказами відповідачем у справі, підлягають до задоволення, а судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, суд покладає на відповідача.

В судовому засіданні 14.03.2017 оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення господарського суду відповідно до ст.85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.42-47, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 741,811, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 32000(тридцять дві тисячі)грн 00коп. компенсації та 1600(одну тисячу шістсот)грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору на користь компанії Анімаккорд ЛТД (1095, Республіка Кіпр, м.Нікосія, Ніку Георгію, будинок 6, корпус С, 7 поверх, офіс 703, реєстраційний номер НЕ244451, Т.І.С.12244451М, VAT реєстраційний номер CY10244451К).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29 березня 2017 року у зв'язку з перебуванням судді Андрусик Н.О. у службовому відрядженні з 20.03.2017 по 24.03.2017 включно (наказ №9-в.сл від 16.03.2017).

Суддя Н.О. Андрусик