ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 березня 2017 року № 912/944/17

Суддя господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С., розглянувши матеріали

за позовом: публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, м. Київ

до:

приватного підприємства "Цитрус Лайм", м. Кіровоград

приватного підприємства "Джем Лайм", м. Кіровоград

товариства з обмеженою відповідальністю "Грантрейд", м. Кіровоград

про стягнення 8 573 581,31 грн.,

встановив: публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою , що містить наступні вимоги:

- стягнути з приватного підприємства "Цитрус Лайм" на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованість за кредитним договором № 117/2008/СІ від 14.03.2008 р. в сумі 8 573 581,31 грн., з яких: різниця не стягненої заборгованості по відсотках: 316 336,98 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ 25,724426 грн. за один долар США станом на 28.11.2016 р. становить 8 137 587,29 грн., комісія за РО - 87 497,04 грн., пеня - 348 497,04 грн.;

- стягнути з приватного підприємства "Джем Лайм" на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованість за кредитним договором № 117/2008/СІ від 14.03.2008 р. в сумі 8 573 581,31 грн., з яких: різниця не стягненої заборгованості по відсотках: 316 336,98 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ 25,724426 грн. за один долар США станом на 28.11.2016 р. становить 8 137 587,29 грн., комісія за РО - 87 497,04 грн., пеня - 348 497,04 грн.;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Грантрейд" на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованість за кредитним договором № 117/2008/СІ від 14.03.2008 р. в сумі 8 573 581,31 грн., з яких: різниця не стягненої заборгованості по відсотках: 316 336,98 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ 25,724426 грн. за один долар США станом на 28.11.2016 р. становить 8 137 587,29 грн., комісія за РО - 87 497,04 грн., пеня - 348 497,04 грн.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за поданою позовною заявою.

Разом з тим, одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву від 16.01.2017 р. № 11/2-1699 про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви до прийняття судом рішення у справі, на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Заява про відстрочення сплати судового збору мотивована неплатоспроможністю та важким фінансовим становищем банку.

Водночас, заявник звертає увагу суду на ту обставину, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку до 01.09.2015 р. відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору. Однак, положенням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ уповноважені особи гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору. Зазначені зміни ускладнили та, в окремих випадках, зробили неможливою роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банку, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Наразі існує обґрунтована необхідність звільнення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Посилаючись на Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, заявник стверджує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті права, та має переслідувати законну мету.

Розглядаючи заяву про відстрочення сплати судового збору, господарський суд виходив з наступного.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, до якого орган Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію не віднесений.

В контексті відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір після вирішення спору. Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на відповідну особу.

Всупереч викладеному, ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 до позовної заяви та заяви про відстрочення сплати судового збору не додано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору в установленому порядку і розмірі. До того ж, заявником не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

З огляду на викладене, сам лише факт того, що ПАТ "ВіЕйБі Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Щодо посилання заявника на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", господарський суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вважає, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

Окрім того, ст. 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З підстав викладеного, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору відсутні, а, отже, в задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 від 16.01.2017 р. № 11/2-1699 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, - повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали разом з позовними матеріалами направити позивачу за адресою: 02096, м. Київ, Харківське шосе, 49.

Копії ухвали направити до відома

ПП "Цитрус Лайм" за адресою: 25006, м. Кіровоград, вул. Леніна, 22-А;

ПП "Джем Лайм" за адресою: 25006, АДРЕСА_1;

ТОВ "Грантрейд" за адресою: 25013, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 20, 55.

Суддя Л.С. Вавренюк