КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа№ 910/276/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - Лазебна А.М., довіреність №б/н від 07.02.2017;

від відповідача - Печерський П.М., довіреність №1 від 03.01.2017,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/276/17 (суддя Смирнова Ю.М.) за позовом комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради до публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" виконати платіжне доручення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/276/17 у задоволенні позову відмовлено, з підстав наявності обмежень у відповідача щодо виконання платіжного доручення, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/276/17 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що обмеження встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не перешкоджають відповідачу виконати платіжне доручення позивача.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 20.03.2017 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, якими просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (банк) та Комунальним підприємством "Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради (клієнт) 05.02.2015 було укладено договір №3901 (надалі - Договір), за умовами якого банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту поточний рахунок №3901 в валюті 980 - Гривня для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що платіжними дорученнями №1566 від 06.06.2016 на суму 20 000,00 грн., №1567 від 07.06.2016 на суму 50 000,00 грн. та №1571 від 07.06.2016 на суму 50 000,00 грн. ним було помилково перераховано грошові кошти у загальній сумі 120 000,00 грн. на свій же рахунок №3901 (відкритий згідно Договору №3901 у ПАТ "Банк Михайлівський").

В подальшому, а саме 07.07.2016 позивачем було надано відповідачу для виконання платіжне доручення № 1633 від 07.07.2016 на суму 120 000,00 грн. з призначенням платежу: "Погашення за тепло згідно дог.№ДГ-30-14-Т-54194,86 грн., №ДГ-22-14-Т-38436,16 грн., №ДГ-11-16-Т-27368,98 грн., у т.ч. ПДВ - 20000,00 грн"; отримувач платежу КП "УЖКХ".

Враховуючи невиконання відповідачем вказаного платіжного доручення позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом першої інстанції у задоволенні позову було відмовлено з підстав наявності обмежень у відповідача, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято Рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", а також Рішення від 13.06.2016 № 991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з даними Рішеннями було розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки, на підставі положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Про банки і банківську діяльність" між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунка, які носять майново-грошовий характер, а відтак, у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на дату звернення позивача до відповідача з вимогою про виконання платіжного доручення) під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Тому, оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою про здійснення переказу грошових коштів за договором банківського рахунку у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції чинній на час виникнення спору.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 25.03.2015 у справі № 3-24гс15, від 27.05.2015 у справі 3-217гс15 та від 01.04.2015 у справі №3-25гс15.

З огляду на викладене, враховуючи обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконання відповідачем платіжного доручення у період запровадження у банку тимчасової адміністрації було неможливим.

Отже, доводи апелянта щодо неправомірності невиконання відповідачем його платіжного доручення колегією суддів відхиляються.

Крім цього, як на момент подання даного позову, так і на момент прийняття оскаржуваного рішення у ПАТ "Банк Михайлівський" розпочато процедуру ліквідації.

Так, Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Юрію Петровичу з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

Розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження початку процедури ліквідації банків.

Так, відповідно до ч. 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Таким чином, ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовано порядок звернення кредиторів зі своїми вимогами до банку, у разі його ліквідації.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

При цьому, за приписами ч. ч. 6, 8 ст. ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів встановлено ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, виходячи зі змісту вказаних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, встановленому зазначеним спеціальним Законом порядку, з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 цього Закону.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг виключно на підставі банківської ліцензії.

Отже, враховуючи те, що рішенням Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш у ПАТ "Банк Михайлівський" відкликано банківську ліцензію, відповідач не має повноважень на здійснення банківської діяльності, зокрема, на обслуговування рахунків позивача та здійснення відповідно перерахування коштів.

Наведені обставини, унеможливлюють задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку" Славутицької міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/276/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи №910/276/17 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко