донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.03.2017 справа №908/3072/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіДучал Н.М. Геза Т.Д., Склярук О.І.

секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача - від відповідача - розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Руденко В.В. ОСОБА_5, особисто;Скоропис О.М., за довіреністю не з»явився ОСОБА_5, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від12.01.2017 (підписано 17.01.2017)
у справі№ 908/3072/16 (суддя Носівець В.В.)
за позовомОСОБА_5, м. Запоріжжя
до відповідача про Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС», м. Запоріжжя стягнення 65 120,00грн. вартості частини майна, пропорційної частці у статутному капіталі товариства, 58 487,30грн. інфляційних втрат, 5 148,94 грн. 3% річних

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПС" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС» на користь ОСОБА_5 вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС» у сумі 65 120,00грн., інфляційні втрати в сумі 58 487,30грн. та суму 3% річних 5 148,94грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що у 1998 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засновано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПС», яке зареєстровано розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя №15-р від 10.07.1998р. Частка ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «ОПС» складає 40%, ОСОБА_6 - 60%. Загальна вартість внеску ОСОБА_5 до статутного капіталу товариства складає 13 750,00грн. ОСОБА_6 02.09.2012р. помер, після його смерті товариство залишилось без директора. У зв'язку з відсутністю перспектив у підприємства без директора, ОСОБА_5 подано до ТОВ «ОПС» нотаріально посвідчену заяву про вихід з товариства від 28.02.2013р. Відповідно до п.4.1 статуту ТОВ «ОПС», датою виходу зі складу товариства ОСОБА_5 вважає 28.03.2013р., у зв»язку з чим виплата вартості частини майна товариства, пропорційно частці позивача у статутному капіталі товариства мала бути здійснена відповідачем в строк до 29.03.2014р. Оскільки господарська діяльність ТОВ «ОПС» в 2013 році не здійснювалась, прибутку у підприємства не було, баланс на дату виходу позивача з товариства є аналогічним балансу, складеному на 31.12.2012р.

Як вибувший учасник товариства ТОВ «ОПС», ОСОБА_5 наполягає, що набула право на отримання частки майна товариства, пропорційної розміру частки ОСОБА_5 у статутному капіталі, що становить 65 120,00грн. Оскільки вартість частини майна товариства відповідачем не сплачена, у відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення 58487,30 грн. втрат від інфляції грошових коштів за період з 29.03.2014 р. по 15.11.2016 р. та 5148,94 грн. 3% річних за період з 29.03.2014 р. до 15.11.2016 р. Просила стягнути з відповідача 65120,00 грн. вартості частини майна, пропорційної частці у статутному капіталі товариства, 58487,30 грн. інфляційних втрат, 5148,94 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.01.2017 у справі №908/3072/16 в позові ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_5 не припинила корпоративних правовідносин з ТОВ «ОПС», право на отримання відповідних виплат у учасника товариства виникає лише після його виходу зі складу юридичної особи. Тому, суд дійшов висновку про передчасність звернення позивача до суду з цим позовом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою б/н від 25.01.2017, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2017 по справі №908/3072/16 скасувати; прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ТОВ "ОПС" задовольнити повністю. Стягнути з ТОВ "ОПС" на користь ОСОБА_5 вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПС" у розмірі 65 120,00 грн., інфляційні втрати в сумі 58 487,30 грн. та суму 3% річних 5 148,94 грн.

Заявник вважає рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2017р. по справі №908/3072/16 незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято судом з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин справи.

Наголошує на безпідставності прийняття судом висновку щодо можливості позивача вирішити питання про прийняття або відмову у прийнятті спадкоємця до товариства, оскільки відповідно до ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» у зв'язку зі смертю громадянина, учасника товариства, спадкоємці мають переважне право вступу до цього товариства, а також мають право відмовитись від вступу до товариства. Однак, у будь-якому випадку право вирішення цього питання належить виключно спадкоємцям, які крім відповідної заяви повинні надати товариству нотаріально посвідчену копію або копію, завірену органом державної реєстрації актів цивільного стану, свідоцтва про смерть спадкодавця.

Наполягає, що за положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 148 Цивільного кодексу України, право учасника у встановленому порядку в будь-який час вийти з товариства не залежить від наявності в товаристві інших учасників чи посадових осіб. Зазначає, що надання нотаріально посвідченої заяви про вихід з товариства та супровідного листа з відміткою товариства про його прийняття, дає право ОСОБА_5 на вихід з ТОВ «ОПС» та на отримання частки майна товариства пропорційно розміру її частки у статутному капіталі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.02.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою від 14.02.2017 р. задоволено клопотання ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні по справі №908/3072/16 в режимі відеоконференції.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

У зв»язку з припущеною помилкою в ухвалі про відкладення розгляду апеляційної скарги щодо складу сторін у справі та необхідністю її усунення, у зв'язку з перебуванням судді Ушенко Л.В. у відпустці, судді Гези Т.Д. на лікарняному, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді - Малашкевич С.А., Склярук О.І.

У зв»язку зі знаходженням судді Малашкевича С.А. у відпустці, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді - Геза Т.Д., Склярук О.І.

В судових засіданнях ОСОБА_5 та її представник наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Відповідач не скористався правом участі представника в засіданнях суду апеляційної інстанції, про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином. Ухвалами суду сторони та інші учасники процесу не зобов'язувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст. ст.75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судових засіданнях пояснення позивача та представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС», в третій редакції, що затверджена загальними зборами учасників ТОВ «ОПС» (протокол № 1 від 07.12.2011р.), державну реєстрацію якого здійснено 09.12.2011р., учасниками Товариства є фізичні особи-громадяни України: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (п.1.3.Статуту).

Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок вкладів Учасників створено статутний (складений) капітал у розмірі 34 375,00грн., розподілений на 100 часток, де одна частка складає 343,72грн. Вклади учасників у грошовому вираженні та кількість часток кожного складають: ОСОБА_6 - 20625,00грн. - 60 часток; ОСОБА_5 - 13750,00грн. - 40 часток (п.6.1 Статуту).

Посаду директора ТОВ «ОПС» займав ОСОБА_6

02.09.2012р. ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.09.2012р.

Заявою від 28.02.2013р., копія якої надана до справи, звернутою до загальних зборів учасників ТОВ «ОПС», ОСОБА_5 просила вивести її із складу учасників ТОВ «ОПС». Підпис ОСОБА_5 засвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковською А.Є.

Позивач наполягає, що листом від 28.02.2013р. подала до ТОВ «ОПС» заяву про вихід з Товариства.

Посилаючись на п. 14.2 Статуту Товариства наполягає, що виплата їй вартості майна, пропорційна частці в статутному капіталі, повинна бути проведена в строк до 29.03.2014 р., проте відповідні розрахунки не вчинені.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Товариством з обмеженою відповідальністю, згідно з приписами ст. 140 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про господарські товариства», є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ст.ст. 4, 51 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту. Вимоги до установчих документів містяться у ст.ст.4,51 Закону України «Про господарські товариства».

Право учасника господарського товариства вийти в установленому установчими документами та законом порядку з товариства закріплено в ст.116 Цивільного кодексу України, ст.88 Господарського кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Наслідком виходу учасника з товариства з обмеженою відповідальністю, згідно з ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України, ст.54 Закону України «Про господарські товариства» є право учасника на одержання вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди (ст.54 Закону України «Про господарські товариства»).

Отже, право на одержання вартості частини майна, пропорційної частці у статутному капіталі товариства, пов»язується законодавцем з виходом особи із складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Право вийти з числа учасників товариства попередивши про це інших учасників в письмовому вигляді (за місяць) надано учаснику п.4.1. Статуту ТОВ «ОПС», за три місяці - п. 14.1. Статуту ТОВ «ОПС».

Право на отримання вартості частини майна Товариства, пропорційної його частці у Статутному (складеному) капіталі та порядок виплати визначено п.14.2 Статуту ТОВ «ОПС».

Вихід учасника з Товариства не тягне за собою припинення існування Товариства, якщо в ньому залишаються не менше ніж один учасник. Вихід учасника оформлюється змінами до установчих документів, які реєструються в установленому порядку (п.14.6 Статуту ТОВ «ОПС»).

Відповідно до статті 55 Закону України «Про господарські товариства», з якою узгоджується і п. п.15.1., 15.2. Статуту ТОВ «ОПС», при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Пленумом Верховного Суду України в п. 29 Постанови № 13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

Правова позиція щодо необхідності подання (надсилання) нотаріально посвідченої заяви учасника товариства про його вихід із товариства з обмеженою відповідальністю висловлена Верховним судом України у Постанові від 14.03.2011р., що прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних відносинах, і відповідно до ст. 111Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України.

Матеріалами справи не підтверджується вихід ОСОБА_5 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС».

Заява ОСОБА_5 від 28.02.2013р. не може бути належним доказом виходу ОСОБА_5 з ТОВ «ОПС», оскільки відсутні належні докази подання ОСОБА_5 заяви відповідній посадовій особі Товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

До того ж, вказана заява від 28.02.2013р. адресована ОСОБА_5 загальним зборам учасників ТОВ «ОПС», в якій позивачка просила вивести її із складу учасників ТОВ «ОПС». В тексті заяви зазначено, що зміст заяви зрозумілий ОСОБА_5 та відповідає її волі.

Копія листа б/н від 28.02.2013р., поданого ОСОБА_5 на підтвердження подання заяви від 28.02.2013р. Товариству, має напис «отримано 28.02.2013р.» та не має підпису та зазначення особи, яка його отримала, вхідної дати та номеру реєстрації у журналі вхідної кореспонденції ТОВ «ОПС».

До справи позивачем не надано документово підтверджених відомостей про особу (прізвище, посадове становище та/чи повноваження від товариства), якій передано заяву ОСОБА_5 від 28.02.2013р.; витягу з журналу ( та оригінал для огляду) реєстрації вхідної кореспонденції ТОВ "ОПС" щодо реєстрації заяви ОСОБА_5 від 28.02.2013р. Докази відправлення заяви ОСОБА_5 на адресу ТОВ «ОПС» про виведення її зі складу учасників товариства поштою (рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення) - в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 не було реалізовано наявне у неї право на вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "ОПС ".

Зазначене підтверджується також і матеріалами реєстраційної справи ТОВ «ОПС», копії якої наявні у справі.

Вважаючи себе такою, що вийшла 28.03.2013р. з числа учасників ТОВ «ОПС», ОСОБА_5, зазначаючи себе Засновником, підписує та подає державному реєстратору фінансові звіти суб»єкта малого підприємництва ТОВ «ОПС» за 2013рік, за 2014рік, використовуючи печатку ТОВ «ОПС»; як Засновник ТОВ «ОПС», використовуючи печатку ТОВ «ОПС», ОСОБА_5 видає довіреність від 20.05.2015р. на надання Реєстраційної картки; використовуючи печатку ТОВ «ОПС», ОСОБА_5 підписує 20.05.2015р. реєстраційну картку ТОВ «ОПС».

Як вже зазначалося, право на одержання вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, за положеннями ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України, ст.54 Закону України «Про господарські товариства», Статуту ТОВ "ОПС" може бути використане учасником товариства, лише за умови реалізації права на вихід його з товариства як учасника.

Оскільки ОСОБА_5 не припинила корпоративних правовідносин з ТОВ «ОПС», вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПС» на користь ОСОБА_5 вартості частини майна, пропорційної частці у статутному капіталі ТОВ «ОПС» у розмірі 65 120,00грн.

Судом правомірно відмовлено позивачеві і у задоволенні вимог про стягнення 58487,30 грн. інфляційних втрат, 5148,94 грн. 3% річних, нарахованих за період з 29.03.2014 р. по 15.11.2016 р. за несвоєчасну виплату позивачу частини вартості майна, оскільки такі вимоги є похідними від основної вимоги про стягнення 65120,00 грн. вартості частини майна, пропорційної частці у статутному капіталі товариства.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2017р. (підписане 17.01.2017р.) у справі № 908/3072/16.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/3072/16 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2017р. (підписано 17.01.2017р.) у справі № 908/3072/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2017р. (підписано 17.01.2017р.) у справі № 908/3072/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 5 екз.

1-позивачу;

1-відповідачу

1-у справу;

1-ДАГС

1-ГСЗО