УХВАЛА

29.03.2017Справа № 910/24473/16

За позовом Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі

Київської міської ради

до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-ПФ»

про визнання недійсності свідоцтва про право власності та визнання права власності

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від прокуратури Вакулюк Д.С. - посвідчення № 041070 від 03.02.16

від позивача Тетерятник О.В. - представник за довіреністю № 225-КМР-739 від 09.03.17

від відповідача-1 Бондар О.Г. - представник за довіреністю № 074-127 від 20.01.17

від відповідача-2 Осипчук О.М. - представник за довіреністю б/н від 15.02.17

Щетинін С.М. - представник за довіреністю б/н від 28.03.2017

Чепурний С.М. - керівник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА); Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-ПФ» про визнання недійсності свідоцтва про право власності та визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.01.2017 порушено провадження у справі справу № 910/24473/16 та призначено розгляд справи на 02.02.2017.

За розпорядженням керівника апарату суду № 05-23/373 від 02.02.2017 було проведено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, матеріали справи № 910/22473/16 передано судді Пукшин Л.Г. для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 прийнято справу №910/24473/16 до свого провадження та призначено розгляд справи на 01.03.2017.

02.02.17р. через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява керівника Київської місцевої прокуратури № 9 про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить:

- визнати недійсним свідоцтвом про право власності від 06.11.2013, видане Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві на нежитловий будинок (кінотеатр) літ. А загальною площею 2052Ю1 кв.м. по вул. Героїв Севастополя, 42 у місті Києві (номер свідоцтва 12346174).

- витребувати у Корпорації «ЛЕКСАФІН БІЗНЕС С.А.» нежитловий будинок (кінотеатр) літ. А загальною площею 2052,1 кв.м. по вул. Героїв Севастополя, 42 у місті Києві на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Так, зі змісту заяви вбачається, що свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно № 12346174 від 06.11.2013 незаконно видано ТОВ «Дельта-ПФ», оскільки власником спірного майна є територіальна громада м. Києва в особі Київради, законні підстави для набуття відповідачем-2 права власності на таке майно відсутні та не дотримано встановлений порядок оформлення свідоцтв право власності. Отже, позивач замінив предмет позову - визнання права власності на вимогу про витребування майна.

У судове засідання, призначене на 29.03.2017 з'явився представник прокуратури, який підтримав подану заяву про зміну предмету позову та надав усні пояснення.

Представник позивача підтримав заяву про зміну предмету позову та надав усні пояснення.

Представники відповідача-2 заперечили проти задоволення заяви прокуратури про зміну предмету позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, які подані 01.03.2017 через загальний відділ діловодства суду, відповідно до яких відповідач-2 вважає, що заявою про зміну предмету позову позивач змінює одночасно предмет та підстави позову, у зв'язку з чим задоволення заяви не допускається.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Крім того, абзацом 6 пункту 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Дослідивши заяву позивача про зміну предмета позову, суд зазначає, що позивачем не дотримано вимог ст. 22 ГПК України та змінено одночасно і предмет і підставу позову. Так зокрема, звертаючись до суду з новою вимогою про витребування у Корпорації «ЛЕКСАФІН БІЗНЕС С.А.» (надалі - Корпорація) майна на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, позивач в обґрунтування правової позиції посилається на норми матеріального права ст.ст. 330, 338 ЦК України, зазначивши про передачу спірного майна в іпотеку Корпорації «ЛЕКСАФІН БІЗНЕС С.А.», яка зареєструвала право власності на дане нерухоме майно на підставі договору іпотеки №2232 від 30.09.2014.

Судом, при цьому встановлено, що при подачі даного позову до суду (30.12.2016) органу прокуратури був відомий факт про реєстрацію права власності за Корпорацією "ЛЕКСАФІН БІЗНЕС С.А." про що свідчить долучена до матеріалів позовної заяви інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомості від 26.12.2016.

Відтак, суд приходить до висновку що заява прокуратури від 02.02.2017 № (10-59) 808 вих-17 про зміну предмету позову фактично є новою позовною заявою, вимоги якої висунуті до особи, що не є стороною у справі, а відтак прокуратура не позбавлена права звернутися з таким позовом в загальному порядку.

З огляду на вищевикладене суд відмовляє прокуратурі у прийняті заяви до розгляду.

Керуючись ст. ст. 22, 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Київській місцевій прокуратурі № 9 у прийняті заяви про зміну предмета позову № (10-59)808вих-17 від 02.02.2017.

Суддя Л.Г. Пукшин