ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа № 911/583/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до товариства з обмеженою відповідальністю Нордвейт

про стягнення 4 400 000,00 грн.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 14.03.2017;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Нордвейт (відповідач) про стягнення 4 400 000,00 грн. поворотної фінансової допомоги, наданої за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №16/120.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2017 у справі №911/583/17 було порушено провадження та призначено до розгляду на 27.03.2017 року.

В судове засідання 27.03.2017 року відповідач не направив свого повноважного представника, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 08 2, про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позов не подав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена у п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 27.03.2017 року представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

27.03.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

18.07.2016 року, між ПрАТ «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (товариство) та ТОВ «Нордвейт» (одержувач) було укладено договір поворотної фінансової допомоги № 16/120, відповідно до умов якого товариство надає одержувачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 4 400 000 (чотири мільйони чотириста тисяч) грн. 00 коп., а одержувач зобовязується повернути її в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.3 договору, допомога вважається наданою з моменту одержання коштів банком одержувача (одноразового платежу або останнього платежу допомоги), що підтверджується випискою банку.

Факт перерахування коштів підтверджується платіжним дорученням № 25009 від 25.07.2016 року.

Згідно п 3.1 Договору, відповідач зобов'язаний повернути суму допомоги в наступному порядку: 50% від суми допомоги - до 31 липня 2016 року; 50% від суми допомоги - до 31 грудня 2016 року.

Однак, зважаючи на те, що відповідач у встановлені договором строки, суму допомоги не повернув, позивачем на адресу останнього неодноразово направлялись вимоги про повернення наданої суми. Проте, претензії від 12.09.2016 та від 04.11.2016 залишені відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладене та те, що строк виконання за договором настав, відповідач доказів повернення фінансової допомоги не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №16/120 у розмірі 4 400 000,00 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордвейт» (08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння (01014, м. Київ, вул. Струтинського, 6, ) 4 400 000 (чотири мільйони чотириста тисяч) грн. 00 коп. боргу та 66 000 (шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 31.03.2017.

Суддя О.В. Щоткін