РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017Справа № 910/24043/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва"

про стягнення 12 774, 13 грн.

за участю представників:

від позивача:Рудь Г.І.- представник за довіреністю № 0116-64 від 10.05.2016 р.
від відповідача:Гавриленко А.Р.- представник за довіреністю б/н від 02.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група") з позовною заявою до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва" (далі - КП "Керуюча компанія") про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 12 774, 13 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором страхування № 99-5000-16-00007 від 11.05.2016 р. було застраховане майно - однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

06.07.2016 р. з указаним майном стався страховий випадок із цим майном - залиття водою внаслідок витоку води з технічного поверху будинку у зв'язку із поривом стояка гарячого водопостачання, внаслідок чого страхувальнику - ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду. На виконання умов договору страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 12 774,13 грн.

У позові ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", посилаючись на вину відповідача у настанні страхового випадку та на ст. 1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача 12 774,13 грн., сплачених в якості страхового відшкодування потерпілій особі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази того, що страхувальник є власником пошкодженої квартири, а укладення договору страхування без відповідного погодження із власником такого майна неможливе. Також вказав, що позивачем не підтверджено належними доказами, що порив стояка гарячого водопостачання у квартирі № 249 стався внаслідок дій або бездіяльності КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва", при цьому саме співвласники багатоквартирного будинку несуть відповідальність за неналежне утримання спільного майна. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 11.06.2016 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ОСОБА_3 був укладений договір страхування майна № 99-5000-16-00007 (далі - договір страхування).

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном страхувальника, зазначеним у п. 3 цього договору, а також пов'язані з відшкодуванням страхувальником збитків, заподіяних ним третім особам (п. 1 договору). Об'єктом страхування є - однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Умови страхування, страхові суми, погоджені сторонами у п. 4.1 договору, зокрема страхова сума пошкодження конструкції становить 250 000,00 грн., а внутрішнього оздоблення - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 7 договору страховому покриттю підлягають, зокрема, пошкодження водою. Розділом 15 передбачено перелік страхових збитків, зокрема, пошкодження водою з водопровідних, каналізаційних систем, внаслідок їх раптової аварії.

Договір не набирає чинності раніше 00 год. 00 хв. дати наступної, за датою сплати страхувальником страхової премії. По ризику - пошкодження водою, зобов'язання страховика за договором починається не раніше 00 год. 00 хв. 5 дня з дати сплати страхової премії (п. 11).

Розділом 12.1 договору встановлено, що при виникненні збитку, у зв'язку з яким страхувальник звертається до страховика про виплату страхового відшкодування, страхувальник зобов'язаний: негайно, але у будь-якому випадку, не пізніше 48 годин, рахуючи з того дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про збиток, письмово сповістити про це страховика або його представника; вжити всіх можливих заходів по запобіганню або зменшенню щкоди та по врятуванню застрахованого майна; надати страховику або його представникам можливість проводити огляд або обстеження пошкодження майна, розслідування стосовно причин та розміру збитку, брати участь у заходах по зменшенню збитку та рятуванню застрахованого майна; на вимогу страховика повідомити йому у письвому вигляді всю інформацію, необхідну для визначення розміру та причин пошкоджень або загибелі застраховного майна; зберегти пошкоджене майно у тому вигляді, в якому воно опинилось після страхового випадку.

Пунктом 19 договору передбачено, що відшкодування підлягає виплаті після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку, страхувальник зобов'язаний надати страховику всі необхідні документи, що мають відношення до страхового випадку, для визначення причин його настання та встановлення розміру збитків, а саме (не обмежуючись даним переліком): страхову претензію з вимогою виплатити страхове відшкодування; технічний акт-опис збитку (за погодженням сторін), кошторис ремонтно-відновлювальних робіт, квитанції, чеки, платіжні доручення, що підтверджують вартість відновлювальних робіт, акт спеціалізованих служб, що спеціалізується на обслуговуванні та/або зідйснюють нагляд за водопровідними, каналізаційними та опалювальними системами, про причини виходу з ладу таких систем з визначенням винної сторони.

Cуд зазначає, що у матеріалах справи містяться правовстановлюючі документи на застраховане майно - договір дарування квартири від 07.05.2013 р. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 07.05.2013 р. У вказаних документах зазначено, що власником квартири АДРЕСА_1, є громадянин ОСОБА_4. Однак, довіреністю від 07.05.2013 року, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 (страхувальника) представляти його інтереси в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах і організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних із управлінням належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1. Дана довіреність була дійсна станом на дату укладання договору страхування, а тому саме на підставі вказаної довіреності громадянка ОСОБА_3 уклала договір добровільного страхування № 99-5000-16-00007 від 11.05.2016 року, відповідно до якого застрахувала квартиру АДРЕСА_1.

Також у судовому засіданні встановлено, що 06.07.2016 р. у однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, стався страховий випадок - залиття водою квартири, застрахованого ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири.

З акту про залиття від 27.07.2016 р., складеного комісією ЖЕД-504 у складі: головного інженера, інженера 1-ї категорії, майстра технічної дільниці вбачається, що залиття відбулось з технічного поверху, внаслідок пориву стояку гарячого водопостачання, у зв'язку з чим було пошкоджено у кімнаті: стелю - шпалери (1,73 кв.м.), стіни - шпалери (2,13 кв.м.), стелю - (багет з полістиролу (6,3 м.п.)), у кухні: стелю (водоемульсійне фарбування (2,32 кв.м.)), стіни шпалери (1 кв.м.), у коридорі: стелю (водоемульсійне фарбування (0,5 кв.м.)), стіни - шпалери (1 кв.м.), стелю (багет з полістиролу (0,2 м.п.)).

Судом встановлено, що 11.07.2016 р. ОСОБА_3 (страхувальник) звернулася до ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку, а також надала документи, передбачені договором страхування для виплати страхового відшкодування.

Розглянувши заяву страхувальника та надані ним матеріали, позивач визнав подію, що сталася 06.07.2016 р. у квартирі АДРЕСА_1, страховим випадком та на підставі акту про залиття від 27.07.2016 р., висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертум-АВЕ» про оцінку вартості матеріального збитку № 22323/0816 від 02.08.2016 р., розрахунку суми страхового відшкодування ДКЦВ-12060 від 16.08.2016 р., страхового акту № ДКЦВ-12060 від 16.08.2016 р. та за погодженням власника квартири ОСОБА_4 (нявного й матеріалах справи), виплатив ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 12 774,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14913 від 17.08.2016 р.

Позивач, враховуючи, що порив стояка гарячого водопостачання стався на технічному поверсі будинку, який згідно з рішенням Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 р. «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.01.2015 року № 5 «Про затвердження статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» перебуває на балансі ЖЕД 504, який, у свою чергу, є структурним підрозділом КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва", звернувся до останнього з вимогою 608/УСГ від 10.10.2016 р. про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 12 774,13 грн., сплаченої ОСОБА_3 в якості страхового відшкодування.

Оскільки вказана вимога була залишена відповідачем без виконання, позивач звернувся до суду, так як вважає, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва" є відповідальною особою за завдану шкоду, яка має компенсувати страховій компанії сплачені кошти в порядку регресу відповідно до ст. 1191 ЦК України.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, за приписами вказаних статтей для відшкодування понесених збитків необхідною умовою є встановлення вини особи у спричиненні завданої шкоди.

Як встановлено з актом про залиття від 27.07.2016 р., складеним комісією ЖЕД-504, затоплення квартири АДРЕСА_1 сталось внаслідок пориву стояка на технічному поверсі.

Суд враховує, що вказаний акт про залиття квартири № 249 відповідає формі, затвердженій Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р., він підписаний членами комісії, а тому даний акт суд приймає в якості належного та допустимого доказу у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, що підтверджує факт залиття квартири № 249. Відсутність підписів мешканців цієї квартири в акті не може ставити під сумнів достовірність інформації, викладеної у ньому.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на утриманні (балансі) ЖЕД 504, який, у свою чергу, є структурним підрозділом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

Відповідно до ч. 3 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Стаття 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює обов'язок балансоутримувача по забезпеченню умов для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Зазначені обов'язки балансоутримувача передбачені також і Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 (далі - Правила).

Розділом 2 зазначених Правил технічним обслуговуванням жилих будинків є комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Відповідно до пп. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Таким чином, з аналізу вищенаведених приписів закону слідує, що на час настання страхового випадку відповідальність за утримання будинку № 1 на пл. Дружби Народів у місті Києві, за його належне технічне обслуговування та ремонт будинку ніс відповідач, як балансоутримувач вказаного будинку.

При цьому судом встановлено, що мешканцями будинку № 1 по площі Дружби Народів у м. Києві не було створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджується інформацією розміщеною на веб-порталі Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Отже, внаслідок неналежного виконання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» своїх обов'язків з утримання в належному технічному стані будинку за адресою: АДРЕСА_1, стався порив стояка гарячого водопостачання на технічному поверсі, внаслідок чого відбулось залиття квартири № 249, що свідчить про наявність вини відповідача, існування причинного зв'язку між протиправною поведінкою (бездіяльністю) КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та понесеними ОСОБА_3 збитками.

Відповідно до ст. 33 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У даному випадку відповідач не надав суду будь-яких доказів, які свідчили б про відсутність його вини у пориві стояку гарячого водопостачання, або підтверджували належне виконання ним своїх обов'язків в частині утримання в належному технічному стані внутрішньобудинкових мереж будинку № 1 пл. Дружби Народів у місті Києві.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, позивач виплативши страхове відшкодування ОСОБА_3 у сумі 12 774,13 грн., отримав право вимоги до особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (балансоутримувача), відповідальної за завдану шкоду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників сторін та надані докази, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва" про стягнення 12 774, 13 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва" (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 22, ідентифікаційний код 39611267) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32а, ідентифікаційний код 30859524) суму матеріального відшкодування в розмірі 12 774 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 13 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 березня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 22 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.