ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2017 року Справа № 910/23803/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Панової І.Ю.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 910/23803/16 Господарського суду міста Києва за заявою Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" (код 01383865), -

В С Т А Н О В И В:

Подана Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України, сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: 1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; 2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 910/23803/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 у справі № 910/23803/16 заяву Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" (код 01383865) повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві повернуто скаржнику без розгляду.

Щодо оскарження ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, господарським судом апеляційної інстанції не здійснювався апеляційний перегляд ухвали місцевого суду.

За змістом розділу ХІІ-1 ГПК України, рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в суді касаційної інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним відмовити у прийнятті поданої Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 у справі № 910/23803/16, як такої, що не підлягає перегляду в касаційному порядку за приписами ст. 107 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Згідно статті 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Тобто, від імені юридичної особи скарга підписується керівником або її представником, який повинен бути уповноважений довіреністю, засвідченою підписом керівника та печаткою юридичної особи із обов`язковим залученням такої довіреності до скарги.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що подана касаційна скарга підписана представником ОСОБА_4 на підставі довіреності. До касаційної скарги додана копія довіреності ОСОБА_4 від 15.02.2017 № -10-17, підписана від імені скаржника в.о. начальником ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази у підтвердження повноважень у зазначеної особи (наказу про призначення).

Таким чином, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що дана касаційна скарга підписана уповноваженою особою, тому не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015, далі - Закон).

Частиною 1 статті 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Відповідно до п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду, на момент звернення з касаційною скаргою, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що касаційну скаргу подано 20.02.2017 (про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, у якому скарга направлена до Київського апеляційного господарського суду), розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 1 600, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на той факт, що кошти для сплати судового збору на рахунках ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві відсутні.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ст. 1118 ГПК України такий строк не може перевищувати одного місяця з моменту прийняття касаційної скарги до провадження.

У той же час заявник у порушення вимог ст. 33 ГПК України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом вищезазначеного місячного строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення у сплаті судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 107, 111, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 у справі № 910/23803/16.

Відмовити Державній податковій інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 910/23803/16 повернути заявнику.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Панова І.Ю.
Погребняк В.Я.