РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017Справа №910/3343/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 4 176,32 грн.

Представники:

від позивача: Боднарюк М.П. - представник за довіреністю № 053/282/01-06/12 від 11.01.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 4 176,32 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.09.2015 р. в м. Києві на мосту Патона сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки Audi, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до акту № 522 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року, розмір матеріальної шкоди завданої майну позивача, внаслідок ДТП склав 6 318,02 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_2 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АІ/5324652.

Тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.03.2017 р.

20.03.2017 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

У судове засідання 21.03.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 03.03.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача виконав вимоги ухвали суду від 03.03.2017 р.

Представника позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

З довідки № 73305217 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 17.09.2015 р. в м. Києві на мосту Патона сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки Audi, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

В результаті даної ДТП пошкоджено колесовідбійну огорожу мосту ім. Патона, яка знаходиться на балансі позивача на праві господарського відання.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва № 755/20126/15-п, № 755/20127/15-п від 26.11.2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З акту № 522 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року вбачається, що розмір матеріальної шкоди завданої майну позивача, внаслідок ДТП склав 6 318,02 грн.

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості відновлювального ремонту та акту № 552 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року, розмір матеріальної шкоди завданої майну позивача, внаслідок ДТП склав 6 318,02 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_2 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АІ/5324652, франшиза становить 0,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із повідомленням № 38/01-15/1661 від 08.10.2015 р. про подію, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5324652.

Комунальне підприємство по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" направив відповідачеві заяву про отримання страхового відшкодування в розмірі 6 318,02 грн.

У відповідь страховик направив лист вих. № 193рв від 11.05.2016 р., в якому зазначив що страхове відшкодування становить 3 368,00 грн. та виплата буде здійснена до 11.05.16 р.

Відповідач не сплатив страхового відшкодування..

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з п. 22.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачеві претензію про виплату страхового відшкодування вих. № 053/282/01-11/1724 від 09.12.2016 р., відповідно до якої просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 3 368,00 грн. та пені в розмірі 619,71 грн., отримана останнім 12.12.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 029.

Відповідач вимогу не виконав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин може бути віднесено ступінь вини кожного завдавача, їх матеріальне становище, часткове відшкодування шкоди в добровільному порядку тощо.

Відповідно до положень пунктів 2 та 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Таким чином, розмір частки відшкодування шкоди визначається відповідно до ступеня вини кожного із учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва № 755/20126/15-п, № 755/20127/15-п від 26.11.2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначенні розміру відшкодування шкоди суд виходить із безпосереднього змісту постанови суду, а також приймає до уваги той факт, що судом встановлено вину обох учасників дорожньо-транспортної пригоди у порушенні Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вищевикладені норми, вина учасників дорожньо-транспортної пригоди визначається судом як рівна, а тому розмір відшкодування має становити 50 відсотків, що не заперечується сторонами.

Розмір страхового відшкодування складає: 6 318,02 грн. (вартість відновлювального ремонту):2= 3 159,01 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду майну позивача, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 808,32 грн., нараховану позивачем (потерпілою особою) на суму страхового відшкодування, від виплати якого відповідач ухиляється.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У вищевказаній нормі чітко йдеться про обов'язок страховика сплатити саме на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодонабувача пеню в разі прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Таким чином, як вже було зазначено, виходячи зі змісту п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право на стягнення пені у розмірі, встановленому законом або договором, належить лише страхувальнику або вигодонабувачу.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3159.0112.05.2016 - 26.05.20161519.0000 %0.104 %*49.20
3159.0127.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*87.00
3159.0124.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*99.69
3159.0129.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*131.11
3159.0116.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*108.75
3159.0128.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*101.50
3159.0109.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*118.42
3159.0127.01.2017 - 20.02.20172514.0000 %0.077 %*60.58
Всього: 756,26 грн.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 808,32 підлягають частковому задоволенню у розмірі 756,26 за розрахунком суду.

В частині стягнення витрат пов'язані з інфляційними процесами у розмірі 52,06 грн. відмовити.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 106,67 грн., на відповідача - 1493,33 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, 2, ) страхове відшкодування в розмірі 3 159 (три тисячі сто п'ятдесят дев'ять) грн. 01 коп., пеню в розмірі 756 (сімсот п'ятдесят шість) грн. 26 коп., судовий збір в розмірі 1493 (одна тисяча чотириста дев'яносто три) грн. 33 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 03.04.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий