РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017Справа №910/502/17

За позовом Державної Азовської морської екологічної інспекції

до 1) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»;

2) Державного підприємства «Донецька залізниця»

про стягнення 317641,81 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - Лебедєва Н.В. (представник за довіреністю);

від відповідача-1 - Федосієнко О.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача-2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову, з урахуванням прийнятої судом 20.03.2017 заяви про уточнення формулювання позовних вимог, про стягнення з відповідачів на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяних державі збитків, внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у сумі 317641,81 грн., перерахувавши вищевказану суму на р/рахунок 0051, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016, , код платежу 24062100.

Відповідач-1 проти позову заперечував, вказуючи, що відповідати за даним позовом він не повинен, оскільки не є правонаступником прав та обов'язків ДП «Донецька залізниця» у спірних правовідносинах.

Відповідач-2 письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача-2 про призначення справи до розгляду, оскільки ухвала суду, враховуючи місцезнаходження Відповідача-2 у м. Донецьк, була опублікована на офіційній веб-сторінці Судової влади України.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які брали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Державної Азовської морської екологічної інспекції (Позивача) від 12.04.2014 № 146 була проведена планова перевірка дотримання Вагонним депо Маріуполь Державного підприємства «Донецька залізниця» вимог природоохоронного законодавства.

У ході перевірки було встановлено, що Вагонним депо в період з 09.04.2013 по 01.04.2014 допускалась експлуатація обладнання підприємства, що має викиди в атмосферне повітря, без відповідного дозволу на викиди; термін дії попереднього дозволу закінчився 08.04.2013; новий дозвіл отримано не було, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Матеріали справи не містять доказів на спростування вказаних встановлених перевіркою обставин.

Складений за результатами перевірки за період 22.04.2014 - 15.05.2014 акт №40 начальником Вагонного депо було підписано без зауважень.

За наслідками виявлений перевіркою порушень державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції (Позивача) було складено протокол про адміністративне правопорушення №008790 від 07.05.2014 начальника Вагонного депо, а 08.05.2014 винесено постанову №219/008790 про накладання адміністративного стягнення на останнього.

Начальник Вагонного депо визнав правопорушення та сплатив штраф у повному обсязі, що підтверджується копією квитанції від 20.05.2014 № 12762372.

З метою усунення порушень, виявлених під час перевірки, Позивачем було винесено припис до акта № 40 від 22.04.2014 - 15.05.2014, яким Вагонне депо зобов'язано розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, про що в термін 10 днів після отримання припису надати на адресу Позивача копію наказу про його затвердження, і також зобов'язано в термін до 01.06.2014 отримати відповідно до законодавства дозвіл на викиди забруднюючих речовин з наданням його копії Позивачу.

Вагонним депо було надано Позивачу копію дозволу на викиди забруднюючих речовин, але у дозволі вказано, що його було отримано лише 01.04.2014 (термін дії попереднього дозволу закінчився майже за рік до отримання нового, 08.04.2013).

Враховуючи наведене та результати перевірки, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції було здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря Вагонним депо за період з закінчення строку дії дозволу на викиди, тобто з 09.04.2013, до його отримання, тобто до 01.04.2014), згідно якого загальна сума збитків склала 317641, 81 грн.

Судом перевірено розрахунок та визнано його обґрунтованим як такий, що виконаний згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря несуть, зокрема, особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

За приписами ст. 34 указаного Закону, шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що Вагонне депо є винним у завданні державі шкоди порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, оскільки здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 09.04.2013 по 01.04.2014.

Факт завдання шкоди та розмір шкоди доведені перед судом Позивачем та не спростовані жодним з Відповідачів належними засобами доказування.

Оскільки Вагонним депо Маріуполь Державного підприємства «Донецька залізниця» усупереч претензії Позивача добровільно не було здійснено відшкодування завданої шкоди у розмірі 317641,81 грн., то Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з Відповідачів суми шкоди у примусовому порядку. Вимоги позову щодо Відповідача-1 мотивовані тим, що він є правонаступником Відповідача-2, а вимоги позову до Відповідача-2 заявлені, оскільки його, як юридичну особу, не припинено у ЄДР, тому він також може відповідати за зобов'язаннями свого Вагонного депо.

Судом досліджено твердження Позивача щодо порушень, допущених з боку кожного з Відповідачів, та суд дійшов наступних висновків.

Так, Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариства), і цей Закон містить такі положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що спеціальним Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до зазначеного Закону та на виконання його вимог згідно з постановою Кабінет Міністрів України від 25 червня 2014 р. N 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з Додатком 1.

До переліку, наведеного у цьому додатку, включено і ДП «Донецька залізниця».

За змістом п. 5 указаної Постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у Додатку 1.

У межах своїх повноважень і на часткову зміну п. 5 указаної Постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв постанову № 604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури України відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови.

За змістом п. 2 указаної Постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури України доручено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було затверджено статут ПАТ «Українська Залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», указаної Постанови № 200, товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження таким майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації ПАТ «Українська залізниця») державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр). Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема, внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 18 указаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом з відомостей, які розміщені у Реєстрі у відкритому доступі (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) встановлено наявність у Реєстрі інформації, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, однак запису про припинення у Реєстрі немає.

Крім того, у Реєстрі наведено дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця».

Водночас, згідно з інформацією у Реєстрі про здійснення зв'язку з юридичною особою правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає відповідно до указаної вище Постанови № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Аналіз зазначених норм права та встановлених судом дійсних обставин справи дає підстави для висновку, що спеціальним Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання цього Закону Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Враховуючи викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається указаним спеціальним Законом і прийнятими на його виконання вищевказаними постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Вищеописану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.03.2017 (справа Господарського суду міста Києва № 910/6426/16), та відповідно до ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У даній справі суд не вбачає підстав відступати від правової позиції, викладеної у вказаній постанові Верховного Суду України від 15.03.2017, відтак, застосовує його при вирішення даного спору.

Так, як убачається з копії передавального акту ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2015, затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, цей акт складено у порядку ст. 107 ЦК України на підтвердження вартості і складу активів.

Також, відповідно до указаної постанови № 604 Кабінету Міністрів України, майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до пункту 5 постанови № 200 Кабінету Міністрів України, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки у порядку, визначеному пункт постанови.

Тобто без проведення інвентаризації майна, оформлення передавальних актів

комісією з реорганізації ДП «Донецька залізниця» та їх затвердження, припинення ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Укрзалізниця» не може бути його правонаступником.

При цьому, у передавальному акті станом на 31.07.2014 відображено загальними сумами активи, власний капітал та зобов'язання за даними останньої фінансової звітності, що на той час надавалася ДП «Донецька залізниця» до Укрзалізниці для включення до зведеної фінансової звітності, а саме звітності станом на 30.06.2014. Переліки необоротних активів, розшифровки дебіторської заборгованості, довгострокових зобов'язань (довгострокові кредити банків, інші довгострокові зобов'язання), короткострокових кредитів та поточної кредиторської заборгованості не складалися, оскільки у комісії не було доступу до первинних документів ДП «Донецька залізниця».

Матеріали справи також не містять доказів проведення інвентаризації майна ДП «Донецька залізниця», оформлення передавальних актів комісією з реорганізації ДП «Донецька залізниця» та їх затвердження.

З огляду на наведене судом встановлено, що ПАТ «Українська залізниця» на час звернення до суду з даним позовом та винесення рішення, не є особою, до якої у порядку правонаступництва перейшли права та обов'язки ДП «Донецька залізниця» щодо відшкодування державі шкоди, завданої вищеописаним Вагонним депо, тому підстави для задоволення позову до ПАТ «Українська залізниця» у суду відсутні, і натомість позов про відшкодування шкоди за рахунок ДП «Донецька залізниця» судом задовольняється.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на ДП «Донецька залізниця».

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовити.

Позов до Державного підприємства «Донецька залізниця» задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83000, Донецька обл., місто Донецьк, вул. Артема, 68; ідентифікаційний код 01074957) на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяних державі збитків, внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у сумі 317641 (триста сімнадцять тисяч шістсот сорок одна) грн. 81 коп., перерахувавши вищевказану суму на р/рахунок 0051, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016, , код платежу 24062100.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2017

Суддя Сташків Р.Б.