ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Справа № 904/9682/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередко А.Є.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: Щербаченко А.В., представник, довіреність №б/н від 31.12.2016 року;

від позивача: Скляр Н.М., представник, довіреність №б/н від 31.12.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, нотаріально-посвідчена довіреність № 3273 від 08.07.2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 р.

у справі № 904/9682/13

за позовом Криворізької міської ради,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 27 335,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 р. ( суддя Мартинюк С. В. ) у справі № 904/9682/13 позов задоволено повністю - стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь Криворізької міської ради заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 26 308,68 грн., пеню в розмірі 1 026,86 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 720,50 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Фізична-особа - підприємець ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення, прийняти нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає його незаконним, не обгрунтованим, винесеним з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги Заявник посилається на те, що із висновків (роз'яснень) адміністративного суду випливає, що рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 р. отримало фактично відстрочку його нечинності. Оскільки у період з 01.11.2011 р. по 26.02.2013 р. діяло рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 р. № 2494, Відповідач правомірно оплачував за цей період орендну плату в розмірі 2 969,27 грн., розрахованої на підставі цього рішення. У період з 01.11.2011 р., тобто з моменту набрання чинності постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 р. і по 26.02.2013 р. ( винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про роз'яснення ( відстрочку ) діяла оцінка земель міста Кривого Рогу, затверджена рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004 р. № 2494, що в свою чергу спростовує доводи Позивача про обґрунтованість нарахування заборгованості із орендної плати в період липень 2011 р. лютий 2013 р. на підставі нормативно грошової оцінки, визначеної рішенням № 3884 від 14.05.2010 р. Видача довідок в даних правовідносинах не передбачена Законодавством України, оскільки єдиним законним джерелом інформації щодо всіх необхідних елементів та коефіцієнтів є виключно витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки і тільки на його підставі має обчислюватись розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки, що знаходиться у державній або комунальній власності. Окрім того, за думкою Скажника суд безпідставно погодився із неправомірно нарахованою пенею, що розрахована Позивачем за період з вересня 2011 року по травень 2013 року, від суми основного зобов'язання, оскільки пеня нарахована за період більше ніж 6 місяців.

З відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що Позивач просить суд залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать умовам договору оренди земельної ділянки та відповідним приписам чинного законодавства. Так, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р. надано роз'яснення, яке фактично є відстроченням виконання рішення суду, про що зазначається в ухвалі суду. Згідно зазначеної ухвали, дія рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» може бути припинена тільки на бюджетний період з 2014 р. Отже, рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» підлягає застосуванню при визначенні розміру орендної плані за період з 2010 по 2013 рік включно.

Крім того, Позивач вказує на те, що у зв'язку з поетапним впровадженням затвердженої грошової оцінки, пунктом 3.1,.3.2 ршення міської ради, Управлінню Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області рекомендовано надавати юридичним та фізичним особам довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок. Законом України «Про оцінку земель» ( статтями 20, 23 ), передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. З огляду на викладене, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок надавались би управлінням після впровадження останнього етапу встановлення базової вартості земель міста у розмірі 240,05 грн. / кв. м. Отримання довідки передбачено не лише рішенням Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 р. ( яке, відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування" є обов'язковим для виконання на всій території міста ), а й Податковим кодексом України.

Також, Позивач посилається на те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 р. по справі № 2а/0470/1550/12 вже було надано правову оцінку законності та належності довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 р. № 1222, підтверджено правомірність її застосування.

В письмових поясненнях на заперечення Позивача, Відповідач посилається на те, що в установленому законом порядку зміни до Договору щодо розміру орендної плати за земельну ділянку внесеені не були, а усі складові договору оренди Відповідачем виконуються у повному обсязі. З оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для задоволення позову став розрахунок, в основі якого є Довідка, яка в свою чергу мала складатись виключно на основі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, якого не існує, тобто відсутні і підстави для задоволення позову.

Крім того, Відповідач на стадії апеляційного розгляду, заявив клопотання про застосування строку позовної давності до пені у розмірі 1 026,86 грн., оскільки не був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбулося 05.09.2016 р., відповідно був позбавлений свого права та можливості направити уповноваженого представника для заявлення вказаного клопотання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 р. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді - Верхогляд Т.А., суддів - Чередко А.Є., Паруснікова Ю.Б.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.02.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді-доповідача Верхогляд Т. А. на лікарняному.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 р. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді - Кощеєва І.М., суддів - Чередко А.Є., Паруснікова Ю.Б. Розгляд справи призначено на 21.02.2017 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.03.2017 р.

У судовому засіданні 23.03.2017 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції - на підставі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2009 р. № 3312 - 14.08.2009 р. між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (Орендар ) укладений Договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1. якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1. Даний договір, зареєстрований у Криворізькому відділі ДРДП „Центр державного земельного кадастру" 16.09.2009 р.за № 87. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 ( п. 4 Договору ).

Відповідно до п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,6480 га.

За змістом п. 7 Договору, річна орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у м. Кривому Розі.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на поточний рік. ( п. 9,10 Договору ).

П. 10 Договору сторони погодили, що розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов'язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.

Згідно п. 12 Договору розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього Договору у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором ( включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки ); зміни ( збільшення або зменшення ) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель ( бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок ) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Криворізькою міською радою ухвалено 14.05.2010 р. рішення № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", відповідно до якого базова вартість 1 кв. м. земель міста складає 150 грн. кв. м. Застосування зазначеної базової вартості 1 кв. м. земель міста здійснюється з 01.06.2010 р.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 р. № 1222, яка підготовлена на підставі рішення Криворізької міськради від 14.05.2010 р. № 3884, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6 480 кв. м. на АДРЕСА_1 становить 1 627 128 грн. ( а. с. 15 ).

Як зазначає Позивач в своєму позові, Відповідачем належним чином не виконувалися умови договору щодо сплати орендних платежів виходячи з розміру зміненої нормативно-грошової оцінки землі, згідно наданого розрахунку ( а. с. 16 ), сума заборгованості зі сплати орендних платежів за липня 2011 р. по червень 2013 р. становить 26 308,68 грн.

Згідно з вимогами ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України ). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України ). В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України ).

На час розгляду справи в суді першої інстанції, доказів оплати зазначеної заборгованості суду надано не було.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню за прострочення строків внесення орендної плати за земельну ділянку в розмірі 1 026,86 коп. за період з вересня 2011 року по травень 2013 року, від суми основного зобов'язання ( а. с. 16 ).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

П. 13 Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку ( включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності ) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу по орендній платі або на день його ( його частини ) погашення залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за Договором оренди земельної ділянки щодо оплати орендних платежів виходячи з розміру зміненої нормативно-грошової оцінки землі, приписи Закону України "Про оренду землі", приписи Закону України "Про оцінку земель", приписи Закону України "Про плату за землю", приписи ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України та умови договору, колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про наявність підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 26 308,68 грн., та пені в розмірі 1 026,86 грн.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, а тому у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку ( п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" ).

Ця вимога обов'язкова як для сторін, так і для судів при розгляді справ.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно з законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно частини 2 статті 12 цього Закону, нормативно-правові акти з проведення оцінки земель які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Нормативно грошова оцінка земельних ділянок в силу положень статті 13 названого Закону приводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Розмір орендної плати визначається з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Таким чином, виходячи з наведених положень Позивач обґрунтовано просить стягнути суму заборгованості враховуючи рішення Криворізької міської ради № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" та довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Така правова позиція збігається з позицією Верховного Суду України ( постанова від 20.08.2013 р. у справі № 5009/3430/12 ), яка є обов'язковою в силу ст. 11128 ГПК України.

Також, слід зауважити, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року по справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 р. № 3884 „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року.

З огляду на викладене, факт визнання нечинним зазначеного рішення, не впливає на правовідносини із заборгованості з орендних платежів, яка виникла в 2011-2013 роках.

Колегія суддів враховує також, що у січні 2012 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька міська рада, про визнання дій протиправними та скасування довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 р. № 1222 ( на підставі якої здійснено розрахунок орендних платежів за договором ). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року по справі № 2а/0470/1550/12 в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 р. постанову апеляційної інстанції залишено без змін. Таким чином, адміністративним судом було надано правову оцінку законності на належності довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 р. № 1222, підтверджено правомірність її застосування.

Апеляційний господарський суд погоджується із позицією Відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норми ч. 6 ст. 232 ГПК України, яка визначає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГПК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГПК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як вбачається з розрахунку Позивача ( а. с. 16 ) період нарахування пені щодо окремого орендного платежу за певний місяць не перевищує шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане, тобто з додержанням приписів ч. 6 ст. 232 ГПК України, що свідчить про обґрунтованість розрахунку пені.

Щодо клопотання Відповідача про застосування строку позовної давності до пені заявленого на стадії апеляційного розгляду, колегія суду зазначає наступне.

Ч.3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі апеляційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом ( п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" ).

Матеріали справи не містять відповідної заяви Відповідача про застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, оформленої належним чином та зробленою до винесення рішення судом. У суді апеляційної інстанції, Відповідачем не доведено неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції. Так, в обґрунтування свого клопотання Заявник посилається на те, що не був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбулося 05.09.2016 р., відповідно був безпідставно позбавлений свого права та можливості направити уповноваженого представника для заявлення вказаного клопотання. Наведе спростовується матеріалами справи: Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 ( а. с. 23 ), протоколами судового засідання в яких зазначено про участь в судових засіданнях ОСОБА_4 ( а. с. 26, 39 ), відповідні ухвали суду про відкладення розгляду справи ( а. с. 27-28, 40-41 ), відзивом на позов ( а. с. 29 - 36 ), Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 повернутим установою пошти за закінченням терміну зберігання ( а. с. 43 ). Отже, матеріали справи свідчать про те, що Відповідач неодноразово приймав участь у судовому процесі, надавав пояснення та письмові заперечення, а тому мав можливість до винесення рішення судом подати заяву про застосування спеціальної позовної давності.

Враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені обставини справи, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам законодавства та спростовуються встановленим судом першої інстанції обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 р. у справі № 904/9682/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 28.03.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко