ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Справа № 904/9813/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 26.12.2016 року;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 13.10.2016 року;

від відповідача-2: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 року у справі №904/9813/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м. Дніпро

до відповідача-1: Фермерського господарства ОСОБА_3, с. Геніївка, Харківська область

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум", м. Дніпро

про стягнення 221 208 грн. 70 коп.,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про солідарне стягнення з Фермерського господарства ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" на свою користь 200 523 грн. 82 коп. процентів за користування товарним кредитом, 20 684 грн. 88 коп. пені та 3 318 грн. 13 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 року у справі №904/9813/16 (суддя Кеся Н.Б.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.12.2016 року, позов задоволено; з Фермерського господарства ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» солідарно стягнуто 200 523 грн. 82 коп. процентів за користування товарним кредитом, 20 684 грн. 88 коп. пені; з Фермерського господарства "Штефана Віталія Олексійовича" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" стягнуто 1 659 грн. 07 коп. судового збору; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" стягнуто 1 659 грн. 06 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство ОСОБА_3 подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

22.03.2017 року до канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду надішло клопотання відповідача-1 про зменшення стягнення штрафних санкцій на 100%, яке обґрунтоване тим, що вони надмірно великі у порівнянні з відсутніми збитками у кредитора з посиланням на скрутний майновий стан Фермерського господарства ОСОБА_3.

Позивач проти доводів апеляційної скарги та заявленого відповідачем-1 клопотання заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач-2 на виклик суду не зявився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідча-1, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З метеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" (новий кредитор, позивач) укладено договір відступлення права вимоги № 15559-ВПВ від 27.10.2015 року, за яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги і став кредитором по договору купівлі продажу №15559 від 19.03.2015 року, укладеному між первісним кредитором та Фермерським господарством ОСОБА_3, - боржником і покупцем по договору купівлі-продажу (боржник, відповідач-1).

Того ж дня, 27.10.2015 року між первісним кредитором та новим кредитором (позивачем) укладено договір відступлення права вимоги №15559/2-ВПВ, за яким первісний кредитор передав, а новий кредитор (позивач) прийняв право вимоги і став кредитором по договору поруки №15559-ПОР від 19.03.2015 року, укладеному між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю Біфоріум, (поручитель, відповідач-2) з метою забезпечення виконання основного зобовязання за договором купівлі-продажу №1555а від 19.03.2015 року.

Отже, ТОВ Агросфера ЛТД є новим кредитором, який має майнові права за договором купівліпродажу №15559 від 19.03.2015 року та договором поруки №15559-ПОР від 19.03.2015 року, а відтак має всі права вимагати від боржника (відповідач-1) та поручителя (надалі-відповідач-2) належного виконанням існуючого зобовязання.

19.03.2015 року між ТОВ Агросфера (первісний кредитором) та ФГ Штефана ОСОБА_4 (боржник, відповідач-1) укладений договір купівлі-продажу №15559, де первісний кредитор виступає продавцем, а відповідач-1 - покупцем.

До договору купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року його сторонами було підписано специфікацію №1 від 20.03.2015 року, специфікацію №2 від 06.04.2015 року, специфікацію №3 від 06.04.2015 року, специфікацію №4 від 06.04.2015 року, де сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем (первісним кредитором).

Відповідно до умов оплати по специфікаціям к договору купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з розстроченням платежу з наступними строками його сплати:

-28,6% від суми вартості товару до 25.08.2015 року;

-71,4% від суми вартості товару до 23.10.2015 року.

19.03.2015 року між ТОВ Агросфера (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Біфоріум (поручитель, відповідач-2) укладений договір поруки №15559-ПОР, де ТОВ Агросфера виступає кредитором, а ТОВ Біфоріум поручителем.

Відповідно до п.1.1 договору поруки предметом договору є зобовязання поручителя перед кредитором солідарно та в повному обсязі відповідати за порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором по основному договору купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року, що включає: сплату процентів за користування товарним кредитом у спосіб та відповідно до умов основного договору та у розмірі відповідно до пунктів 4.2, 7.2, 7.3 основного договору; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору.

Отже, відповідач-2 є солідарним боржником і разом із відповідачем-1 несе солідарний обовязок перед ТОВ Агросфера ЛТД (позивачем, новим кредитором) за порушення умов договору купівлі-продажу.

Позивачем було подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за договором купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року у розмірі 202 609 грн. 39 коп., з яких:

83 647 грн. 08 коп. проіндексована сума боргу станом на 15.02.2016 року;

103 793 грн. 67 коп. сума процентів за користування товарним кредитом за період з 26.08.2015 року по 15.02.2016 року включно;

15 168 грн. 64 коп. сума пені за період з 26.08.2015 року по 15.02.2016 року включно.

За вказаним позовом Господарським судом Дніпропетровської області було відкрито судове провадження у господарській справі №904/1078/16 та встановлено наступні обставини у відношенні відповідача-1 та відповідача-2, які відповідно до вимог статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування з боку позивача, а саме:

укладання договору купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року;

передача товару відповідачу-1 на умовах товарного кредиту з розстроченням строків оплати;

порушення відповідачем-1 строків оплати;

наявність простроченої проіндексованої заборгованості, яка розрахована в порядку положень пунктів 4.7, 4.8 договору станом на 15.02.2016 року у розмір 83 647 грн. 08 коп.;

правомірність стягнення з відповідачів суми процентів за користування товарним кредитом в порядку передбаченому пунктом 7.2 та 7.3 договору за період з 26.08.2015 року по 15.02.2016 року включно;

правомірність стягнення з відповідачів пені в порядку передбаченому пунктом 7.1. договору за період з 26.08.2015 року по 15.02.2016 року включно;

укладання договору поруки №15559-ПОР від 19.03.2015 року;

відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року новому кредитору ТОВ Агросфера ЛТД;

відступлення права вимоги за договором поруки №15559-ПОР від 19.03.2015 року новому кредитору ТОВ Агросфера ЛТД;

обґрунтованість позовних вимог нового кредитора (позивача) та вірність проведених розрахунків за договором купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1078/16, яке набрало законної сили, з Фермерського господарства ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" стягнуто проіндексовану суму боргу станом на 15.02.2016 року у розмірі 83 647 грн. 08 коп., що є еквівалентом 3098,04 доларів США згідно договору купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року, суму процентів за користування товарним кредитом у розмірі 103 793 грн. 67 коп. та суму пені у розмірі 15 168 грн. 64 коп.

Отже, попередній розрахунок заявлених до стягнення сум за договором купівлі-продажу №15559 від 19.03.2015 року у господарській справі №904/1078/16 був здійснені позивачем за період по 15.02.2016 року включно.

У період часу з 16.02.2016 року (дата, яка слідує за кінцевою датою попереднього періоду розрахунку) по 22.10.2016 року включно (кінцева дата розрахунку ціни цього позову) відповідачем-1 покупцем по договору купівлі-продажу не було здійснено жодної оплати на погашення існуючої заборгованості за договором купівлі-продажу (відповідних доказів суду не подано).

А відтак, у відповідача-1 існує прострочена проіндексована заборгованість по товарному кредиту згідно договору купівлі-продажу в сумі 83 647 грн. 08 коп., яка була розрахована в порядку положень пунктів 4.7, 4.8 договору станом на 15.02.2016 року та встановлена у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1078/16.

Предметом позову, що розглядається, є проценти за користування товарним кредитом та пеня за наступний період: з 16.02.2016 року по 22.10.2016 року включно.

Протягом періоду з 16.02.2016 року (дата, яка слідує за кінцевою датою попереднього періоду розрахунку) по 22.10.2016 року включно (кінцева дата розрахунку ціни цього позову) відповідач-1 продовжує користуватися товарним кредитом по договору купівлі-продажу, а отже зобовязаний сплачувати проценти відповідно до п.7.3 договору купівлі-продажу, яким встановлено, що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом. А також зобовязаний сплачувати пеню за порушення строків оплати, відповідно до п.7.1 договору купівлі-продажу, яким встановлено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у специфікації(ях) до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за якій сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1.3 договору відступлення права вимоги №15559-ВПВ від 27.10.2015 року новий кредитор стає кредитором у зобовязанні договорі купівлі продажу і має усі права кредитора (продавця) у договорі купівлі-продажу, в тому числі право вимагати від відповідача-1 оплати суми пені відповідно до пункту 7.1. договору купівлі-продажу та оплати суми процентів річних за користування товарним кредитом відповідно до пунктів 7.2 та 7.3 договору купівлі-продажу, тобто за весь період до дати фактичної оплати.

Відповідно до п.2.2 договору відступлення права вимоги №15559/2-ВПВ від 27.10.2015 року до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора, передбачені договором поруки, в повному обсязі і на умовах, що існували на дату переходу цих прав, а також переходять права, які виникнуть у майбутньому, після моменту переходу прав і будуть існувати у часі протягом строку дії договору поруки.

На момент вирішення спору відповідач-2 не надав доказів виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором поруки №15559-ПОР від 19.03.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Згідно 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Під час розгляду справи відповідачі доказів погашення заборгованості не надали.

З урахуванням вищевикладеного, заборгованість відповідача-1 та відповідача-2 перед позивачем складає:

- по сплаті процентів річних за користування товарним кредитом за період з 16.02.2016 року (дата, яка слідує за кінцевою датою попереднього періоду розрахунку) по 22.10.2016 року включно (кінцева дата розрахунку ціни цього позову) - 200 523 грн. 82 коп.

З урахуванням встановлених обставин, із яких видно, що відповідач-1 як боржник, та відповідач-2 як поручитель, неналежним чином виконали свої зобов'язання перед позивачем за вищевказаними договорами поставки та поруки, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 200 523 грн. 82 коп. процентів річних за користування товарним кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 20 684 грн. 88 коп. за період: з 16.02.2016 року по 22.10.2016 року.

Відповідачем-1 заявлено про застосування позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи з строків оплати, встановлених у специфікаціях до договору купівлі-продажу: до 25.08.2015 року (29,6% від суми вартості товару) та до 23.10.2015 року (71,4% від суми вартості товару), та приймаючи до уваги те, що пеня нарахована за прострочення оплати 71,4% від суми вартості товару, початком перебігу строку позовної давності є 23.10.2015 року та він закінчується 23.10.2016 року.

Позов поданий до Господарського суду Дніпропетровської області 27.10.2016 року, тобто позивачем пропущений строк позовної давності стосовно вимог щодо стягнення з відповідачів пені тривалістю у 4 дні, внаслідок чого колегія суддів вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню частково, в розмірі 14 938 грн. 08 коп.; у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 230 грн. 56 коп. слід відмовити.

Посилання позивача на ч.2 ст. 264 Цивільного кодексу України, якою визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, є помилковим, оскільки пеня за своєю суттю є триваюча санкція та до неї зазначена норма не застосовується.

Заперечення апелянта з приводу того, що відносно процентів за користування кредитом та пені у справі фактично має місце подвійне стягнення неустойки, судом відхилюється з огляду на те, що договором купівлі-продажу умови нарахування та розмір цих платежів визначені саме як пеня і як річні, та вони не є тотожними. Пеню необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, які є платою саме за користування ними, а не санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобовязань. Передбачені договором проценти не є неустойкою (штрафом, пенею), а є процентами за користування товарним кредитом відповідно до ч.5 ст. 694 Цивільного кодексу України.

Клопотання відповідача щодо зменшення розміру предявленої до стягнення пені задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тоді як з відповідним клопотанням відповідач-1 до місцевого господарського суду не звертався.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 року у справі №904/9813/16 змінити та викласти його резолютивну частину в наступній редакції:

Стягнути солідарно з Фермерського господарства ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" процентів за користування товарним кредитом у розмірі 200 523 грн. 82 коп. та пені у розмірі 14 938 грн. 08 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" 1 657 грн. 33 коп. судового збору за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" 1 657 грн. 33 коп. судового збору за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" на користь Фермерського господарства ОСОБА_3 4 грн. 01 коп. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області у відповідності до ст. 116, ст. 117 Господарського процесуального кодексу України видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 27.03.2017 року).