ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2017 року Справа № 45/14б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Коваленка В.М., Панової І.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.07.2016 року
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 року
у справі№ 45/14б господарського суду Донецької області
за заявоюПриватного підприємства "ТСМ-ГС 06"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "РосУкрОйл"
пробанкрутство,

в с т а н о в и в:

Подана Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" касаційна скарга б/н від 02.03.2017 року не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є постанова Донецького апеляційного господарського від 14.02.2017 року у справі № 45/14б, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Донецької області від 27.07.2016 року, зокрема в частині задоволення клопотання щодо надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України (в редакції до внесення змін Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 року) встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 24.03.2011 року порушено провадження у справі № 45/14б про банкрутство ТОВ "РосУкрОйл".

Постановою господарського суду Донецької області від 24.10.2012 року ТОВ "РосУкрОйл" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.11.2013 року строк ліквідаційної процедури продовжено до 27.05.2014 року, призначено ліквідатором ТОВ "РосУкрОйл" арбітражного керуючого Ціхоцького В.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.07.2016 року у справі № 45/14б, зокрема задоволено клопотання ліквідатора Ціхоцького В.М. № 02-05/171 від 24.05.2016 року про надання згоди на реалізацію заставного майна банкрута.

Враховуючи, що спірні правовідносини стосуються продажу майна судами попередніх інстанцій були застосовані положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VІ від 22.12.2011 року.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4212-VІ визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, положеннями Закону про банкрутство передбачено вичерпний перелік судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство, прийняті за результатами апеляційного перегляду яких постанови апеляційних судів можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції. Подання касаційних скарг на інші судові рішення, прийняті у справі про банкрутство, має наслідком відмову у їх прийнятті, про що виноситься ухвала.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 року у справі № 910/15007/14 викладено правову позицію, відповідно до якої з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства.

В постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 17-7/355-10-3625 викладено правову позицію, відповідно до якої положення Закону № 4212-VІ можуть бути застосовані до спірних правовідносин і в разі порушення провадження у справі про банкрутство до набрання чинності новою редакцією цього Закону, але якщо спірні правовідносини стосуються продажу майна та ліквідаційної процедури в межах порушеної за старою редакцією Закону справи про банкрутство.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Вищого господарського суду України від 23 червня 2015 року у справі № 18/3167/11, від 14 квітня 2015 року у справі № 1/17-3666-2011, від 1 грудня 2015 року у справі № 15/181-б, від 28 липня 2015 року у справі № 922/4357/14.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 року у справі № 45/14б, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Донецької області від 27.07.2016 року про задоволення клопотання ліквідатора Ціхоцького В.М. № 02-05/171 від 24.05.2016 року про надання згоди на реалізацію заставного майна банкрута, можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

У зв'язку з чим, касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" в прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.07.2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 року у справі № 45/14б.

Головуючий суддя:Погребняк В.Я.
Суддя Коваленко В.М.
Суддя Панова І.Ю.