ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа № 914/2674/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

Скрипчук О.С.

при секретарі Лагдан Ю.О.

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 б/н від 18.01.2017 року (вх. № 01-05/387/17 від 26.01.2017 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 р.

у справі № 914/2674/16 (суддя Король М.Р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "АРХІМЕТА", м. Полтава

до відповідача: ФОП ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення 29600,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Римар Я.П. - представник (в режимі відеоконференції, довіреність у матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_4 - представник (довіреність у матеріалах справи).

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

За клопотаннями скаржника судове засідання 21.03.2017р. проводилось в режимі відеоконференції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 22.02.2017р.

У судовому засіданні 22.02.2017р. у розгляді справи №914/2674/16 оголошено перерву до 21.03.2017р. 10 год. 00 хв.

Після судового засідання 22.02.2017р. представником ТОВ "АРХІМЕТА" через канцелярію суду подано клопотання б/н від 22.02.2017р. (вх. №01-04/1420/17 від 22.02.2017р.), в якому представник позивача просив забезпечити можливість участі в судовому засіданні 21.03.2017р. о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції. Зазначав, що найближчий суд до якого представник позивача може прибути знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Зигіна, 1.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року вирішено провести судове засідання 21.03.2017р. о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Полтавської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 914/2674/16 в режимі відеоконференції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 р. у справі №914/2674/16 (суддя Король М.Р.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "АРХІМЕТА" суму відшкодування за порушення строків та невиконання Договору №1/12.02.2016 від 12.02.2016 року про розробку та впровадження інтернет-орієнтованого програмного забезпечення у розмірі 39800,00грн, 1378,00грн судового збору та 2724,19 грн витрат на прибуття у судові засідання.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд керувався вимогами ст. 11, ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 509, ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 626, ст.ст. 627, 629, ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ст.ст. 193, 216, 218, 230, ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) та прийшов до висновку про те, що відповідачем не виконані, передбачені умовами Договору, роботи з виготовлення Інтернет сайту, а тому позовна вимога про повернення позивачу сплаченої суми авансу у розмірі 8400,00 грн. та 31400,00грн. штрафних санкцій підлягають до задоволення.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ФОП ОСОБА_2 оскаржив таке в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що роботи (послуги), за які сплачено аванс, були прийняті відповідачем, а відповідач на підтвердження цього надіслав позивачу акт наданих послуг, проте такий, у подальшому, не було підписано. Позивач не просить суд розірвати Договір чи визнати його неукладеним, а відтак, підстави для повернення авансу відсутні. Позивачем не доведено невідповідність робіт умовам договору, а прострочення виконавця було наслідком прострочення замовника, а саме: останнім не були прийняті послуги, надані виконавцем; не було підписано акт наданих послуг від 09.06.2016 року й не надано вмотивованої відмови. Позивачем не доведено факту завдання збитків, оскільки створений виконавцем веб-сайт замовник використовує у своїй господарській діяльності, що підтверджується відповідними експертними висновками. Просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 р. у справі №914/2674/16 та відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "АРХІМЕТА" просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 р. у справі №914/2674/16 без змін з підстав, наведених у ньому, стверджуючи, зокрема, що відповідач, отримавши передоплату за роботи, не приступив до етапу розробки макету Інтернет сайту, а зауваження позивача щодо доопрацювання (перероблення) прототипу Інтернет сайту, за що також здійснено передоплату, висловлені у листі від 20.04.16 р., відповідач не врахував.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

12.02.2016 року між ТОВ "АРХІМЕТА" (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено Договір №1/12.02.16 від 12.02.2016 року про розробку та впровадження інтернет-орієнтованого програмного забезпечення (далі - Договір), відповідно до п.1.1. котрого, виконавець зобов'язується за завданням замовника здійснювати: проектування та дизайн: дизайн користувацького інтерфейсу, Інтернет сайту у комп'ютерній та мобільній версіях, дизайн макетів усіх сторінок сайту та контекстної реклами (пп.1.1.1. п.1.1. Договору); розробку: Інтернет сайту у комп'ютерній та мобільній версіях, адаптацію сайту під пошукові системи (пп.1.1.2. п.1.1. Договору); розміщення: хостинг, реєстрацію доменних імен; розміщення контекстної реклами сайту у подарунок на інших веб-сторінках (пп.1.1.3. п.1.1. Договору); надання: працюючих комп'ютерної та мобільної версій сайту, реквізитів на оплату хостингу, доступ до адміністративної панелі та інструкцію користувача інтерфейсу, доступу до SEO-налаштувань та профілю веб-аналітики (пп.1.1.4. п.1.1. Договору) (а.с. 14-16).

Згідно Додатку №1 до Договору №1/12.02.16 від 12.02.2016 року визначено перелік послуг, які входять в розробку (а.с. 17), а згідно Додатку №2 до Договору №1/12.02.16 від 12.02.2016 року визначено базове технічне завдання(а.с. 18).

Відповідно до пп.2.1.1. п.2.1. Договору виконавець зобов'язується виконати роботи відповідно до переліку, що визначений сторонами у договорі та додатках до нього.

Згідно пп. 2.1.3. п.2.1. Договору виконавець зобов'язується виконати роботи у терміни, передбачені умовами Договору та його Додатками.

Відповідно до п.п.3.1., 3.4. Договору, вартість робіт становить 12000,00грн, оплата проводиться у безготівковій формі шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно п. 3.2. Договору оплата за виконання робіт здійснюється замовником поетапно.

Відповідно до пп.пп.3.2.1., 3.2.2., 3.2.3. п.3.2. Договору, перша оплата (аванс) здійснюється у розмірі 40% від загальної суми до початку робіт не пізніше 3 робочих днів після підписання договору (Після оплати буде створено технічне завдання сайту, замовник отримає перелік матеріалів, які потрібно зібрати для успішної реалізації проекту. Результатом цих робіт буде створений прототип сайту); друга оплата у розмірі 30% від загальної суми здійснюється не пізніше 3 робочих днів після погодження макетів та базової структури сайту (Після другої оплати, прототип замовника потрапляє на етап створення дизайну, результатом цієї роботи буде макет сайту); третя оплата у розмірі 30% від загальної суми здійснюється не пізніше 2 робочих днів після базового наповнення сайту контентом та підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (Виконавець повністю здає проект під ключ, після чого, Замовник вносить третю частину суми).

Згідно п. 5.1. Договору днем початку виконання робіт, визначених Договором, є день проведення авансування передбаченого у пп.3.2.1. п.3.2. Договору. Відповідно до п. 5.2. Договору термін виконання робіт 45 робочих днів.

Відповідно до п. 7.5 Договору у випадку повного чи часткового невиконання або неналежного виконання зобов'язань по цьому договору винна сторона відшкодовує іншій стороні всі збитки.

16.02.2016 року позивачем здійснено першу оплату у розмірі 4800,00грн. згідно платіжного доручення №293 від 16.02.2016р. (а.с. 20).

Як зазначає позивач, після погодження макетів та базової структури сайту, в дотримання вимог пп.3.2.3. п.3.2. Договору, 29.03.2016 року ним здійснено другу оплату у розмірі 3600,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №392 від 29.03.2016р. (а.с. 21).

20.04.2016 року, відповідачем було надано позивачу прототип сайту, після його огляду, позивач просив відповідача переробити прототип сайту та надати його для узгодження повторно та повернув 22.04.2016 року на доопрацювання (перероблення) із відповідними зауваженнями.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов'язання відповідно до умов Договору не виконав, 28.07.2016 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію №101/16 від 27.07.2016р. з вимогою сплатити заборгованість та виконати взяті на себе зобов'язання (а.с. 37-39, т.1. Однак, відповідь на вказану претензію позивачем не отримано, а претензія залишена без виконання.

Враховуючи, що позивачем так і не отримано результат послуг, що мав бути наданий відповідачем, ТзОВ "Архімета", з врахуванням заяви №156 від 12.12.2016р. про збільшення розміру позовних вимог, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з відповідача 39800,00грн відшкодування за порушення строків та невиконання Договору №1/12.02.2016 від 12.02.2016 року про розробку та впровадження інтернет-орієнтованого програмного забезпечення (з яких 8400,00 грн авансу та 31400,00грн штрафу за кожний день прострочення термінів виконання робіт), 1378,00грн судового збору та 2724,19 грн витрат на прибуття у судові засідання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

12.02.2016 року між сторонами у справі укладено Договір №1/12.02.16 від 12.02.2016 року про розробку та впровадження інтернет-орієнтованого програмного забезпечення, згідно якого відповідачь зобов'язується за завданням позивача здійснювати: проектування та дизайн: дизайн користувацького інтерфейсу, Інтернет сайту у комп'ютерній та мобільній версіях, дизайн макетів усіх сторінок сайту та контекстної реклами; розробку: Інтернет сайту у комп'ютерній та мобільній версіях, адаптацію сайту під пошукові системи та ін.

Згідно із ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, здійснивши першу і другу оплати у загальному розмірі 8400,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №293 від 16.02.2016 року на суму 4800,00грн., №392 від 29.03.2016 року на суму 3600,00грн (а.с. 20, 21).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.п.5.1., 5.2. Договору, днем початку виконання робіт, визначених Договором, є день проведення авансування передбаченого у пп.3.2.1. п.3.2. Договору. Термін виконання робіт 45 робочих днів.

Згідно пп. 3.2.1 п. 3.2 Договору перша оплата (аванс) здійснюється у розмірі 40% від загальної суми до початку робіт не пізніше 3 робочих днів після підписання договору.

Оскільки Договір підписано сторонами 12.02.2016 року, а 13.02.2016-14.02.2016 року були вихідними днями, оплата (перша) у розмірі 4800,00грн. здійснена позивачем 16.02.2016 року, а відтак у встановлені пп.3.2.1. Договору строк та розмірі, а отже, позивач виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання щодо проведення авансування.

Таким чином, днем початку виконання робіт є 16.02.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, останнім днем строку, відповідно до умов Договору, для виконання відповідачем своїх зобов'язань був 20.04.2016 року, а відтак з 21.04.2016 року, відповідач прострочив виконання таких.

28.07.2016 р. позивач звернувся до відповідача з претензією №1 (вих. №101/16 від 27.07.2016р.), у якій просив виконати взяті на себе зобов'язання, згідно умов Договору.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання відповідачем послуг (розробка Інтернет сайту з продажу квартир у новобудові), а, відтак, взятих на себе зобов'язань, відповідно до умов Договору.

Відповідач передбачені Договором роботи (послуги), не виконав, що підтверджується відсутністю підписаного уповноваженими представниками обох сторін та скріпленого відтисками їх печаток акту приймання - передачі, який, згідно з умовами Договору (абз.1 п.4.1. Договору), є доказом виконання робіт за Договором.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачем не виконані, передбачені умовами Договору, роботи, позовні вимоги про повернення позивачу сплаченої суми авансу у розмірі 8400,00 грн., підлягають до задоволення.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст.230 ГК України, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції ( неустойку, пеню, штраф).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 7.1. Договору сторони передбачили, що за порушення термінів виконання робіт виконавець сплачує замовнику 200,00грн за кожний день прострочення, якщо не доведе, що таке прострочення сталося не з його вини.

Оскільки відповідач прострочив виконання взятих не себе зобов'язань згідно умов Договору з 21.04.2016 року, то нарахування штрафних санкцій за період з 05.05.2016 року по 16.12.2016 року у сумі 31400,00грн. підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення 39800,00грн відшкодування за порушення строків та невиконання Договору №1/12.02.2016 від 12.02.2016 року про розробку та впровадження інтернет-орієнтованого програмного забезпечення.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку із чим згідно із ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку слід покласти на ФОП ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2017 р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ФОП ОСОБА_2.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 27.03.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.