РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017Справа №910/2804/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" м. Києва

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Києва

про стягнення безпідставно набутих коштів, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 20746,30 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Черняєва А.С.,

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" звернулося в суд з указаним позовом, вимоги за яким уточнило заявою від 13 березня 2017 р.

Позивач зазначав, що на виконання укладеного між ним та відповідачем договору підряду № 02/10 від 10 червня 2016 р. він перерахував останньому 20000 грн. в рахунок попередньої оплати за виконання робіт, а також передав йому для здійснення ремонту (тонування та лакування) двері.

Відповідач у передбачені договором строки зобов'язання не виконав. Внаслідок цього листом № 256-16 від 2 грудня 2016 р. він відмовився від договору на підставі ст. 849 ЦК України та просив повернути одержані кошти.

Посилаючись на те, що відповідач прийняте зобов'язання не виконав, одержані кошти не повернув, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 20000 грн. боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 600 грн., три проценти річних з простроченої суми 146,30 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено договір № 02/10 від 10 червня 2016 р. згідно з умовами якого відповідач зобов'язався власними силами та засобами виконати роботи з ремонту меблів (тонування та лакування дверей) та провести роботи з їх монтажу (встановлення) загальною вартістю 42560 грн., а позивач - прийняти та оплатити роботи на умовах договору.

Відповідно до умов п. 2.2 договору розрахунок проводиться шляхом: попередньої оплати у розмірі 20000 грн., яка здійснюється замовником після підписання договору; остаточного розрахунку у розмірі 22560 грн., після прийняття виконання робіт та монтажу комплекту меблів, що підтверджується підписаними обома сторонами актом приймання виконаних робіт.

Згідно умов п. 1.2 договору технічне завдання замовника оформлюється специфікацією, що містить детальні креслення та ескізи, як щодо конструкції меблів, так і щодо їх розташування. Специфікація підписується сторонами та є істотною умовою, та невід'ємною частиною договору.

Згідно умов п. 1.4 договору строк виконання робіт складає 30 календарних днів з моменту отримання підрядником коштів у відповідності з п. 2.2.1 договору.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1 договору встановлений з дати його підписання і діє до виконання сторонами усіх взаємних зобов'язань.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору.

Поясненнями позивача, наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 1054 від 10 червня 2016 р. підтверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача попередньої оплати за договором у розмірі 20000 грн.

Цього ж дня на виконання умов спірного договору позивач передав, а відповідач прийняв двері для подальшого їх ремонту (тонування та лакування), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією специфікації № 1 від 10 червня 2016 р. до договору.

Доказів належного виконання робіт за договором у визначені строки суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Листом № 256-16 від 2 грудня 2016 р. позивач повідомив відповідача про відмову від договору у зв'язку з простроченням виконання робіт.

Згідно вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи, що спірний договір між сторонами розірвано, то суми одержаної відповідачем попередньої оплати, на роботи які виконані не були, набуті відповідачем безпідставно.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого господарського суду України, наданими у п. 2 постанови № 6 від 23 березня 2012 р. "Про судове рішення", з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Доказів повернення відповідачем безпідставно одержаних сум суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню 20000 грн. безпідставно набутих коштів.

Вимоги про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання відповідно до вимог ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки прострочення грошового зобов'язання до 13 березня 2017 р. не існувало.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (02093, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 2-А, код 38669164) 20000 грн. безпідставно набутих коштів, 1542,44 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар