ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2017 Справа № 905/1993/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м.Маріуполь

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м.Донецьк

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк

до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ", м. Донецьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ" , м. Маріуполь

про стягнення ,93 грн.

За участю представників сторін:

представник позивача: Павленко Л.М. (за довіреністю)

представник відповідача 1: Уздемир А.І. (за довіреністю)

представник відповідача 2: Уздемир А.І. (за довіреністю)

представник відповідача 3: Уздемир А.І. (за довіреністю)

представник відповідача 4: не з'явився

представник третьої особи: не з'явився

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м. Маріуполь, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м.Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ", м. Донецьк про стягнення ,93грн., в тому числі 671 611 500,00 грн. заборгованість по кредиту; 214780968,58 грн. заборгованість по процентам; 25 000,00 грн. заборгованість по комісії; 210 696 998,94 грн. пеня по кредиту; 54 735 263,03 грн. пеня по відсоткам; 8 966,95 грн. пеня по комісійній винагороді; 12 951 909,22 грн. санкції по кредиту відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 3 441 991,42 грн. санкції по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 539,11 грн. санкції по комісійній винагороді відповідно до ст. 625 ЦК України; 13345726,22 грн. сума збільшення заборгованості по відсотках з застосуванням індексу інфляції; 22 340 276,17 грн. сума збільшення заборгованості по кредиту з застосуванням індексу інфляції; 1 879,29 грн. сума збільшення заборгованості по комісійній винагороді з застосуванням індексу інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009, додатками до нього, та договорами поруки №15-94/02-90/09 від 27.01.2009, №15-94/02-92/09 від 30.01.2009, №15-94/02-94/09 від 30.01.2009, №15-94/02-98/09 від 30.01.2009.

Ухвалою від 14.06.2016 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/1993/16 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м. Маріуполь.

12.07.2016 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення позивач № 09-12/577 від 12.07.2016, в яких позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

05.08.2016 до господарського суду Донецької області надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ про визнання договору №15-94/02-94/09 від 30.01.2009 неукладеним.

Суд ухвалою від 08.08.2016 повернув без розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк.

Ухвалою суду від 12.08.2016 зупинено провадження у справі № 905/1993/16 у зв'язку з апеляційною скаргою відповідача 3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк на ухвалу господарського суду Донецької області про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду від 08.08.2016 по справі №905/1993/16 до закінчення апеляційного провадження та повернення справи №905/1993/16 до господарського суду Донецької області. Справу №905/1993/16 скеровано до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою від 17.08.2016 по справі №905/1993/16 Донецький апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2016 по справі №905/1993/16 скаржнику без розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.08.2016 провадження по справі №905/1993/16 було поновлено у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення, а справу призначено до розгляду.

Ухвалою від 02.09.2016 суд зупинив провадження по справі № 905/1993/16 у зв'язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №905/1993/16. Справу №905/1993/16 направлено до Донецького апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 17.10.2016 по справі №905/1993/16 Вищий господарський суд України відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк у прийняті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі №905/1993/16 та повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №905/1993/16 без розгляду.

Після надходження справи №905/1993/16 до господарського суду Донецької області, справа №905/1993/16 одразу була надіслана до Донецького апеляційного господарського суду на запит суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України в зв'язку з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016.

Ухвалою від 28.11.2016 по справі №905/1993/16 Вищий господарський суд України відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк у прийняті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі №905/1993/16 та повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №905/1993/16 без розгляду.

Матеріали справи №905/1993/16 повернулись до господарського суду Донецької області.

Ухвалою від 20.12.2016 провадження поновлено у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення, а справу призначено до розгляду.

Ухвалою від 22.12.2016 суд зупинив провадження по справі № 905/1993/16 у зв'язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №905/1993/16. Справу №905/1993/16 направлено до Донецького апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 31.01.2017 по справі №905/1993/16 Вищий господарський суд України відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк у прийняті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі №905/1993/16 та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі №905/1993/16.

Ухвалою від 14.03.2017 поновлено провадження у справі №905/1993/16

Від відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м. Маріуполь, відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м.Донецьк, відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк до канцелярії суду 22.03.2017 надійшли пояснення від 21.03.2017, в яких відповідачі проти позову заперечують з підстав припинення поруки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м. Маріуполь надало пояснення по суті спору від 21.03.2017, в яких проти позову заперечує з підстав припинення поруки.

Представники відповідача 4 в судові засідання не з'явились, пояснень по суті спору не надали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача 4 за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи продовжувався на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

27.01.2009 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, (правонаступником якого є позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Шляхове будівництво "Альтком" (третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09, відповідно до п.1.1 якого, банк за умови наявності вільних власних кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 507500000,00грн. - ліміт кредитної лінії, на умовах, передбачених цим договором.

Протягом дії кредитного договору сторонами вносились зміни щодо умов кредитування (суми кредиту, строки погашення кредиту, відсоткові ставки, строки сплати відсоткової ставки та інші) згідно договорів про внесення змін.

У відповідності до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-17 від 26.05.2011 до кредитного договору п. 1.1. викладений в наступній редакції: «Банк за умови наявності вільних власних кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття поновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 671650000,00грн., на умовах, передбачених цим договором».

02.02.2009 сторонами підписаний договір про внесення змін до кредитного договору, згідно якого п. 1.2 кредитного договору викладений у наступній редакції: «Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 31.12.2015. Ліміт кредитної лінії (графік платежів) встановлюється, у відповідності та починаючи з зазначених дат, встановлених у графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору та є невід'ємною частиною цього договору».

Пунктом 4 розділ 5 доповнений пунктом наступного змісту: «Будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009, що змінюють суму зобов'язання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін».

В додатку №1 до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-1 від 02.02.2009, крім іншого, зазначено, що будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009, що змінюють суму зобов'язання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін та нових умов.

Згідно умов п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014р. кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 31.12.2015.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата зменшення ліміту кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
130.04.2015270 550 000,0001.05.2015401 061 500,00
231.05.201550 137 500,0001.06.2015350 924 000,00
330.06.201550 137 500,0001.07.2015300 786 500,00
431.07.201550 137 500,0001.08.2015250 649 000,00
531.08.201550 137 500,0001.09.2015200 511 500,00
630.09.201550 137 500,0001.10.2015150 374 000,00
731.10.201550 137 500,0001.11.2015100 236 500,00
830.11.201550 137 500,0001.12.201550 099 000,00
931.12.201550 099 000,0001.01.20160,00
Згідно з п.2.2 кредитного договору (у первісній редакції) відсотки за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позивальником, виходячи з встановленої банком процентної ставки у розмірі 19,5% річних. Нарахування банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (п. 2.3 кредитного договору). Відсотки за користування кредитом нараховуються банком в передостанній робочий день місяця за період, попередній даті нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п. 1.2 цього договору. Нараховані банком відсотки сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому відбувається нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту. В грудні місяці відсотки за користування кредитом нараховуються банком 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) за період, попередній даті нарахування по 31 грудня включно, та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 2.4 кредитного договору).

Після цього договорами про внесення змін від 30.04.2009, 31.07.2009, 31.08.2009, 01.12.2009, 27.01.2010, 07.07.2010, 01.09.2010, 30.09.2010, 06.11.2010, 02.12.2010, 21.01.2011, 28.01.2011, 26.05.2011, 10.01.2012, 27.01.2012, 20.02.2012, 01.03.2012, 05.03.2012, 05.06.2012, 21.03.2013, 08.12.2014 сторонами неодноразово вносились зміни до вищезазначених пунктів договору без внесення будь-яких змін у договір про внесення змін від 02.02.2009р., зокрема:

У відповідності до п. 2.4 в редакції договору про внесення змін №15-93/02-3/09-26 від 21.03.2013, нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня. Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями. Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюється в перший робочий день наступного місяця. Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються позичальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при закінченні терміну дії кредиту - в дату, до якої позичальник має право користуватись кредитом. Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в 1.2., сплачується позичальником щоденно. При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (п'ятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць терміну дії Кредиту, не вважається простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну. У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов'язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Згідно п. 2.5. кредитного договору (у первісній редакції), за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1000,00грн. без ПДВ. Комісійна винагорода за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії нараховується банком щомісячно 26 числа за повний календарний період та сплачується позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Строки сплати комісійної винагороди, що не була сплачена відповідачем своєчасно переносились на інші дати згідно договорів про внесення змін до кредитного договору.

В подальшому у договорах про внесення змін до кредитного договору змінювався строк сплати комісійної винагороди, а саме переносились строки її сплати. Остання редакція п. 2.5 договору викладена у договорі про внесення змін від 21.03.2013, а саме: позичальник сплачує комісію у розмірі 1000,00грн., яка нараховується в останній робочий день поточного місяця та сплачується щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування. При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання позичальника по сплаті нарахованої комісії за управління кредитом не вважаються простроченими: по комісії, нарахованої за повний календарний місяць до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування комісії (кінцева дата сплати комісії); по комісії, нарахованої за останній календарний місяць терміну дії кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну. У випадку, якщо кінцева дата сплати комісії припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов'язаний здійснити сплату комісії в останній робочий день напередодні.

Згідно п. 4.1 кредитного договору (в первісній редакції) за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. У випадку, якщо банком застосовна до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п. 2.4 цього договору для нарахування та сплати відсотки, на рахунок, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття.

Договором про внесення змін від 08.12.2014 вищезазначений пункт договору викладений в новій редакції, а саме: за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом "факт/факт" від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевої дати повернення кредиту, що вказана у п. 1.2 цього договору пеня не нараховується. Сторони домовились, що пеня, нарахована за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, в період з 21.03.2013р. по 08.12.2014р. включно, не підлягає сплаті позичальником.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2016 у справі №905/2357/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2016 та Постановою Вищого господарського суду України 13.12.2016, було частково задоволено позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ТОВ „Шляхове будівництво "Альтком" про стягнення 909556987,59грн., з ТОВ „Шляхове будівництво "Альтком" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009 за кредитом в сумі 384193251,26грн., 76070263,75грн. - заборгованості по відсоткам, 19000,00грн. - заборгованості по комісії, 1501,48грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії, 3% річних за відсотками в сумі 740225,54грн., 3% річних по комісійній винагороді в сумі 269,02грн., індекс інфляції по відсотках в сумі 5378037,28грн., індекс інфляції по комісійної винагороді в сумі 910,00грн., судовий збір в сумі 93685,07грн.

В силу ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарським судом Донецької області у справі №905/2357/15 встановлено наступне: Господарським кодексом України встановлені загальні правові умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання, в тому числі ст. 180 ГК встановлено, що у будь-якому випадку сторони повинні погодити предмет, ціну та строк дії договору. Предметом господарського договору є господарські зобов'язання, за якими боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У даному договорі це обов'язок банку надати кошти у межах узгодженого ліміту. Згідно із положеннями ст. 189 ГК України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг і т.д.), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватись як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Зміна ціни після укладення договору допускається за погодженням сторін або на умовах, визначених договором, в односторонньому порядку лише до моменту його виконання. Таким чином, враховуючи вищезазначене, ціною договору є сума грошового зобов'язання підприємства перед банком у вигляді плати - відсоткової ставки за кредитом. В первісній редакції договору сторонами погоджена відсоткова ставка на рівні 19,5 відсотків річних, що підлягають сплаті не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому відбувається нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту. В грудні місяці відсотки за користування кредитом нараховуються банком 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) за період, попередній даті нарахування по 31 грудня включно, та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця. 02.02.2009 сторонами при підписанні договору про внесення змін до кредитного договору погоджений графік відсотків, що підлягають сплаті та передбачено, що будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009, що змінюють суму зобов'язання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін.

В додатку №1 до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-1 від 02.02.2009 зазначено, що цей додаток встановлює суми та терміни сплати відсотків за користування кредитними коштами та є невід'ємною частиною кредитного договору №15-93/02-3/09 від 27.01.2009.

В подальшому сторонами без внесення відповідних змін до графіку, погодженого раніше, внесені зміни до п. 2.1 договору, зокрема, 31.08.2009р. змінена (збільшена) відсоткова ставка до 25% річних по заборгованості, що обліковується на рахунку №7392. Таким чином, починаючи з цієї дати фактично існує неузгодженість щодо розміру відсоткової ставки, сум та дат сплати відсотків. У зв'язку з чим господарським судом було застосовано положення ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, та визначено обов'язок позичальника сплати процентів за користування кредитом на рівні облікової ставки Національного банку України.

Облікові ставки Національного банку України встановлені за період: з 12.08.2009 по 07.06.2010 - 10,25% річних; з 08.06.2010 по 07.07.2010 - 9,5% річних; з 08.07.2010 по 09.08.2010 - 8,5% річних; з 10.08.2010 по 22.03.2011 - 7,75% річних; з 23.03.2011 по 09.06.2013 - 7,5% річних; з 10.06.2013 по 12.08.2013 - 7,0% річних; з 13.08.2013 по 14.04.2014 - 6,5% річних; з 15.04.2014 по 16.07.2014 - 9,5% річних; з 17.07.2014 по 12.11.2014 - 12,5% річних; з 13.11.2014 по 05.02.2015 - 14,0% річних; з 06.02.2015 по 03.03.2015 - 19,5% річних; з 04.03.2015 по 27.08.2015 - 30,0% річних; з 28.08.2015 по 24.09.2015 - 27,0% річних; з 25.09.2015 по 21.04.2016 - 22,0% річних; з 22.04.2016 по 26.05.2016 - 19,0% річних; з 27.05.2016 по 23.06.2016 - 18,0% річних; з 24.06.2016 по 28.07.2016 - 16,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., між позивачем, позичальником та відповідачем 1 Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м.Маріуполь був укладений договір поруки №15-94/02-90/09 від 27.01.2009; між позивачем, позичальником та відповідачем 2 Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м.Донецьк був укладений договір поруки №15-94/02-92/09 від 30.01.2009; між позивачем, позичальником та відповідачем 3 Товариством з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк був укладений договір поруки №15-94/02-94/09 від 30.01.2009; між позивачем, позичальником та відповідачем 4 Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ", м. Донецьк був укладений договір поруки №15-94/02-98/09 від 30.01.2009. Надалі за текстом - договори поруки.

Вказані договори поруки є тотожними за змістом.

Відповідно до п.1.1. Договорів поруки, поручитель забезпечує вимоги кредитора що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., а також усіх додаткових угод та окремих договорів про внесення змін, що укладені, або можуть бути укладені між кредитором та боржником.

Протягом дії договорів поруки сторонами вносились зміни щодо суми кредиту, строків погашення кредиту, відсоткових ставок, строків сплати відсоткової ставки та інші, згідно договорів про внесення змін.

У відповідності до останніх змін до договорів поруки підпункти "а", "б", "г" та "е" пункту 1.1. викладені в наступній редакції (чинна на час розгляду справи):

"а) Ліміт кредитування - 671650000,00грн.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата Зменшення Ліміту Кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
131.10.201423 333 333,00 01.11.2014648 316 667,00
230.11.201423 333 333,0001.12.2014624 983 334,00
331.12.201423 333 334,0001.01.2015601 650 000,00
431.01.201550 137 500,0001.02.2015551 512 500,00
528.02.201550 137 500,0001.03.2015501 375 000,00
631.03.201550 137 500,0001.04.2015451 237 500,00
730.04.201550 137 500,0001.05.2015401 100 000,00
831.05.201550 137 500,0001.06.2015350 962 500,00
930.06.201550 137 500,0001.07.2016300 825 000,00
1031.07.201550 137 500,0001.08.2016250 687 500,00
1131.08.201550 137 500,0001.09.2016200 550 000,00
1230.09.201550 137 500,0001.10.2016150 412 500,00
1331.10.201550 137 500,0001.11.2016100 275 000,00
1430.11.201550 137 500,00 01.12.201550 137 500,00
1531.12.201550 137 500,00 01.01.20160,00

Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 31 грудня 2015 року, або протягом 10 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора про повернення кредиту та сплату відсотків у випадках, вказаних в п. 3.3.4. Кредитного договору.

б) проценти за користування кредитом нараховуються кредитором на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом та сплачуються боржником, виходячи із встановленої кредитором відсоткової ставки у розмірі 14,5% річних в гривні. Нарахування кредитором процентів здійснюється починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом.

У випадку порушення боржником строку погашення одержаного кредиту, встановленого п.1.2 Кредитного договору, боржник надалі сплачує з відповідної календарної дати, яка визначена у договорі, як дата виконання зобов'язання, до дати виконання такого зобов'язання проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 30% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п.2.2., 2.3., 2.4. Кредитного договору.

У разі невиконання Боржником умов, викладених в пункті 2.12 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом, що вказана в пунктах 2.2. та 2.6. Кредитного договору, збільшується на 2 (два) проценти річних з першого числа місяця, у якому виявлено факт невиконання зобов'язання.

При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

г) нарахування кредитором процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями.

Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюється в перший робочий день наступного місяця.

Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються Боржником у валюті, в якій Боржнику було надано кредит, щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при закінченні терміну дії кредиту - в дату, до якої Боржник має право користуватись кредитом.

Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в 1.2. Кредитного договору, сплачується Боржником щоденно.

При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання Боржника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (п'ятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць терміну дії Кредиту, не вважається простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну.

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов'язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Відсотки за користування кредитом та комісійна винагорода за послуги по управлінню Кредитом, нараховані кредитором за період з травня 2009 року по липень 2010 року, в загальній сумі 105 156 875,14 грн. сплачуються Боржником відповідно до наступного графіку:

Дата погашення Сума погашення, грн.
31.05.20132 500 000,00
30.06.20132 500 000,00
31.07.20132 500 000,00
31.08.20132 500 000,00
30.09.20132 500 000,00
31.10.20132 500 000,00
30.11.20132 500 000,00
31.12.20132 500 000,00
31.08.201417 031 375,03
30.09.201417 031 375,03
31.10.201417 031 375,03
30.11.201417 031 375,03
31.12.201417 031 375,02
всього105 156 875,14
е) Боржник сплачує кредитору Комісію за управління кредитом у формі кредитної лінії у розмірі 1000,00грн., яка нараховується в останній робочий день поточного місяця та сплачується щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування.

При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання Боржника по сплаті нарахованої комісії за управління кредитом не вважаються простроченими: - по комісії, нарахованої за повний календарний місяць до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування комісії (кінцева дата сплати комісії); - по комісії, нарахованої за останній календарний місяць терміну дії кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну.

У випадку, якщо кінцева дата сплати комісії припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, Боржник зобов'язаний здійснити сплату комісії в останній робочий день напередодні".

Крім цього, порукою забезпечені інші зобов'язання, що витікають в силу кредитного договору (п. 1.1.1 договорів поруки (в первісній редакції).

В 5.1 договорів поруки зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного погашення Боржником зобов'язань зі сплати грошових сум в повному обсязі за кредитним договором (а також договорів про внесення змін та/або доповнень до нього) кредиту, в забезпечення чого надано поруку.

Відповідно до п.5.3 Договорів поруки, збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін за договором.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009, банк звернувся з позовом в суд про стягнення заборгованості з поручителів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, приписи якої кореспондуються з приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім цього, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості позичальника за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09 від 27.01.2009 перед банком підтверджується рішенням суду господарського суду Донецької області від 17.05.2016 по справі №905/2357/15, складає: 384193251,26грн. - заборгованість за кредитом, 76070263,75грн. - заборгованість по відсоткам, 19000,00грн. - заборгованість по комісії, 1501,48грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії, 3% річних за відсотками в сумі 740225,54грн., 3% річних по комісійній винагороді в сумі 269,02грн., індекс інфляції по відсотках в сумі 5378037,28грн., індекс інфляції по комісійної винагороді в сумі 910,00грн.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 Цивільного кодексу України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України).

З урахуванням змісту пункту 5.1 договорів поруки така умова договору поруки не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає приписам статті 252 ЦК України, відповідно до яких строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати. Зазначення у договорі поруки замість строку - терміну припинення поруки (події, з якою пов'язується таке припинення - до повного погашення боржником забезпечених зобов'язань за кредитним договором) не дає підстав для застосування частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (в частині її першого речення). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 21.05.2012 у справі № 6-48цс11, від 23.05.2012 у справі 6-33цс12, від 18.07.2012 у справі № 6-78цс12.

Таким чином, до даних правовідносин застосовується друге речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України.

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 № 6-53цс14, яка згідно з ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Позичальником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м. Маріуполь до матеріалів справи надана копія вимоги позивача по сплаті заборгованості №19-25/83 від 02.06.2014, в якій позивач зобов'язав Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м. Маріуполь негайно повернути достроково всю заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09 від 27.01.2009 на підставі п. 3.3.4 кредитного договору, в якому передбачено право банку вимагати від позичальника достроково погасити заборгованість за кредитним договором, письмово попередивши про необхідність такої сплати за 10 днів, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство майнового поручителя або відповісти не пізніше 06.06.2014 офіційним листом щодо строків передачі під заставу банку аналогічного майна. Оригінал листа №19-25/83 від 02.06.2014 оглянутий судом в судовому засіданні 22.03.2017. Означений лист був отриманий позичальником 13.06.2014, про що свідчить штамп канцелярії.

Однак, враховуючи, що згідно умов п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014, банк та позичальник встановили новий графік повернення кредиту, суд не вважає, що лист позивача №19-25/83 від 02.06.2014 є належним доказом зміни строку виконання основного зобов'язання.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Донецької області 28.09.2015 у справі №905/2357/15 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м. Маріуполь про дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитний договором про відкриття кредитної лінії від 27.01.2009 №15-93/02-3/09.

Отже, звертаючись до суду з відповідним позовом позивач на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, тобто передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати (28.09.2015)

У зв'язку з тим, що звернення позивача до суду про стягнення заборгованості з поручителів мало місце 14.06.2016, судом вбачається недотримання позивачем шестимісячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, як преклюзивного строку від дня настання строку, виконання основного зобов'язання щодо вимог до поручителів.

Крім того, за приписами ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України, відповідно до яких порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Під час вирішення справи про стягнення заборгованості з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у висновках від 01.07.2013 Верховного Суду України, а також в Постановах Верховного суду України від 10 жовтня 2012 року справа № 6-112цс12, від 23 грудня 2014 року справа № 3-196гс14, від 21 травня 2012 року справа № 6-69цс11.

Відповідно до п.5.3 договорів поруки, збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін за договором.

Отже, виходячи з умов договорів поруки збільшення обсягу відповідальності поручителів у разі внесення змін до кредитного договору підлягає письмовому погодженню з ними.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2016 у справі №905/2357/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2016 та Постановою Вищого господарського суду України 13.12.2016 та має преюдиціальне значення для цієї справи, встановлено, що позичальник, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ", м.Маріуполь зобов'язаний був сплачувати проценти за користування кредитом на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто, враховуючи те, що розмір відповідальності відповідачів перед позивачем за договорами поруки (з урахуванням договорів про внесення змін від 30.04.2009, від 31.08.2009, від 30.09.2009, від 01.12.2009, від 11.01.2010, від 30.09.2010, від 28.01.2011, від 29.11.2011, від 06.03.2012, від 20.06.2012, від 29.04.2013) по сплаті процентів встановлений на рівні 14,5% річних, а облікова ставка НБУ з 04.03.2015 по 27.08.2015 склала 30,0% річних; з 28.08.2015 по 24.09.2015 склала 27,0% річних; з 25.09.2015 по 21.04.2016 склала 22,0% річних; з 22.04.2016 по 26.05.2016 склала 19,0% річних; з 27.05.2016 по 23.06.2016 склала 18,0% річних; з 24.06.2016 по 28.07.2016 склала 16,5% річних, суд дійшов до висновку, що основне зобов'язання було змінено без згоди поручителів (відповідачів) таким чином, що рівень їх відповідальності збільшився.

Крім того, п. 4.1 кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09 від 27.01.2009 (редакція кредитного договору яка погоджена з поручителями) за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

У відповідності до п. 13 договору про внесення змін №15-93/02-3/09-26 від 21.03.2013 до кредитного договору п. 4.1 кредитного договору викладений в наступній редакції: «За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Отже, позивач та позичальник встановили додатково неустойку за несвоєчасне повернення плати за кредит, доказів погодження з поручителями з установленням означеної неустойки суду не надано.

Крім того, згідно умов п. 1.2 кредитного договору в редакції додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014 до кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 31.12.2015.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата зменшення ліміту кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
130.04.2015270 550 000,0001.05.2015401 061 500,00
231.05.201550 137 500,0001.06.2015350 924 000,00
330.06.201550 137 500,0001.07.2015300 786 500,00
431.07.201550 137 500,0001.08.2015250 649 000,00
531.08.201550 137 500,0001.09.2015200 511 500,00
630.09.201550 137 500,0001.10.2015150 374 000,00
731.10.201550 137 500,0001.11.2015100 236 500,00
830.11.201550 137 500,0001.12.201550 099 000,00
931.12.201550 099 000,0001.01.20160,00

У відповідності до договорів про внесення змін до договорів поруки, за якими підпункт "а" пункту 1.1. викладений в наступній редакції (чинна на час розгляду справи):

"а) Ліміт кредитування - 671650000,00грн.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата Зменшення Ліміту Кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
131.10.201423 333 333,00 01.11.2014648 316 667,00
230.11.201423 333 333,0001.12.2014624 983 334,00
331.12.201423 333 334,0001.01.2015601 650 000,00
431.01.201550 137 500,0001.02.2015551 512 500,00
528.02.201550 137 500,0001.03.2015501 375 000,00
631.03.201550 137 500,0001.04.2015451 237 500,00
730.04.201550 137 500,0001.05.2015401 100 000,00
831.05.201550 137 500,0001.06.2015350 962 500,00
930.06.201550 137 500,0001.07.2016300 825 000,00
1031.07.201550 137 500,0001.08.2016250 687 500,00
1131.08.201550 137 500,0001.09.2016200 550 000,00
1230.09.201550 137 500,0001.10.2016150 412 500,00
1331.10.201550 137 500,0001.11.2016100 275 000,00
1430.11.201550 137 500,00 01.12.201550 137 500,00
1531.12.201550 137 500,00 01.01.20160,00

Доказів погодження з поручителями графіку погашення кредитної заборгованості, що встановлена в п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014 не надано.

Надання позичальнику додатковою угодою №20-2885/2-1 від 08.12.2014 відстрочення погашення боргу, збільшує розмір щомісячного платежу за відсотками у порівнянні з графіком, який існував до укладення додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обсяг відповідальності поручителів (відповідачів) збільшився без їх згоди, що є підставою для припинення поруки.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд з урахуванням положень ст. 559 ЦК України та правових позицій Верховного суду України, які є обов'язковими для всіх судів України (ст. 111-28 ГПК України) дійшов висновку, що порука припинилась, тому відмовляє в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м. Маріуполь, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м.Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ", м. Донецьк в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 43, 49, 69, 75, 77, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Бетон-строй", м. Маріуполь, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТКОМ" Інвест-строй", м. Донецьк Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ", м. Донецьк відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 22.03.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде складено та підписано 27.03.2017.

Повний текст рішення підписаний 27.03.2017.

Суддя Г.Є. Курило