донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2017 справа №908/1488/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засідання:Сгара Е.В Агапова О.Л., Дучал Н.М. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третіх осіб:не прибув не прибув не прибули
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від14 вересня 2016 р.
у справі№ 908/1488/16 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
до відповідача третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя ОСОБА_7, смт. Баришівка Київської області Запорізька міська рада, м. Запоріжжя
прозобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкта приватизації
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.09.2016р. по справі №908/1488/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкта приватизації.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м. Запоріжжя звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016р. по справі №908/1488/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, враховуючи той факт, що рішення Запорізької міської ради №59 від 30.06.2016р., яким внесли зміни до рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010р. №43 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації», а саме: виключили пункт 18 додатка до рішення міської (нежитлове приміщення площею 116,6 кв.м. на АДРЕСА_1, покупець - фізична особа ОСОБА_5.) було прийнято вже після подачі позову у справі №908/1488/16, є протиправним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Склярук О.І., судді Дучал Н.М., Ушенко Л.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.11.2016р. у зв'язку із перебуванням суддів Дучал Н.М., Ушенко Л.В. у відпустці та відрядженні сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Склярук О.І., судді Малашкевич С.А., Геза Т.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2017р. у зв'язку із перебуванням судді Склярук О.І. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Ушенко Л.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017р. у зв'язку із перебуванням судді Ушенко Л.В. у відпустці та відрядженні сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Агапов О.Л.

Позивач у судове засіданні 27.03.2017р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання 27.03.2017р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Треті особи у судове засідання 27.03.2017р. не прибули, причини неявки не повідомили.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2002р. між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (далі - орендодавець), КП "ВРЕЖО № 13" (далі -балансоутримувач (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є МКП "ОСНОВАНІЄ") та ПП ОСОБА_5 (далі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 5/13 від 04.12.2002р., за умовами якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.11.2002р. за № 336/38 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 116,60 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що значиться на балансі КП "ВРЕЖО №13".

04.12.2002р. сторонами даного договору підписано акт прийому - передачі приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1, площею 116,60 кв.м.

Як зазначено у пункті 3.3 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.4 договору визначено, що орендна плата, перераховується орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцезнаходженням об'єкта, що здається в оренду, щомісячно, не пізніше 5 числа місяця на рахунок місцевого бюджету Орджонікідзевського району.

Додатковою угодою від 01.04.2003 р. змінено площу орендованого приміщення з 116,60 кв.м. на 134,40 кв.м. для розширення пральні, змінено розмір орендної плати. Додатковими угодами від 27.02.2004р. та від 11.06.2007р. змінювалась орендна ставка та розмір орендної плати.

Пунктом 11.1 договору сторони визначили, що договір № 5/13 від 04.12.2002р. діє з 04.12.2002р. до 04.12.2007р.

Додатковою угодою від 22.04.2008р. сторони продовжили строк дії договору оренди нежитлового приміщення від 04.12.2002р. № 5/13 площею 134,4 кв.м. строком на три роки під магазин продовольчих товарів. Також сторони у даній додатковій угоді визначили, що орендна ставка згідно рішенням сесії Запорізької міської ради № 31 від 28.04.2007р. встановлюється 25%. Таким чином, розмір орендної плати за оренду за квітень 2008р. становить 1 028, 68 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць перераховується Орендарем самостійно, шліхом коригування розміру місячної орендної плати на індекс інфляції попереднього місяця до місцевого бюджету м. Запоріжжя, щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.03.2011р. договір оренди нежитлового приміщення від 04.12.2002р. № 5/13 та додаткову угоду від 22.04.2008р. було визнано дійсними.

Додатковою угодою від 08.12.2009 р. змінено площу орендованого приміщення з 134,40 кв.м. на 116,60 кв.м., встановлено ставку орендної плати в розмірі 25% та визначено розмір орендної плати з 01.12.2009 р. в розмірі 1107,59 грн. х Іінф. грудня зі сплатою орендної плати щомісячно до 10-го числа місяця наступного за тим, що підлягає оплаті.

Додатковою угодою від 07.04.2010 р. внесено зміни щодо ставки орендної плати, встановивши пільгову на період з 23.01.2010 р. по 30.06.2010 р. в розмірі 65% від розміру орендної плати.

21.04.2011 р. рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 158/121 договір оренди № 5/13 від 04.12.2002 р. було продовжено строком на 3 роки.

Додатковою угодою від 01.06.2011 р. сторони замінили орендодавця за договором оренди з управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності Запорізької міської ради.

Додатковою угодою від 23.03.2012р. сторони визначили, що орендна ставка згідно з рішенням Запорізької міської ради № 47 від 28.02.2006р. складає 18%. Таким чином, розмір орендної плати орендованого приміщення за березень 2012р. становить 921,53 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць перераховується Орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць до місцевого бюджету м. Запоріжжя, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті.

19.08.2014р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулись Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міське комунальне підприємство "Основаніє" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 5/13 від 04.12.2012р., виселення та стягнення 24002, 98 грн. у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.01.2015 р. у справі №908/2976/14, яке набрало чинності, позовні вимоги задоволені частково. В частині стягнення 28453,12 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення №5/13 від 04.12.2002р. позов залишено без розгляду. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 5/13 від 04.12.2012р. Звільнено нежитлове приміщення площею 116,60 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та міського комунального підприємства "ОСНОВАНІЄ" шляхом виселення фізичної особи підприємця ОСОБА_5 із зазначеного приміщення. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 2436,00 грн. на розрахунковий рахунок №8540 в УДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015. На виконання вказаного рішення видано відповідні накази від 14.04.2015 р.

Судом встановлено, що в період дії договору оренди позивач придбав у власність на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2005 р. за реєстровим №2974 у товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Індустрія-Сервіс" 4/25 часток нежитлового приміщення ХVІІ підвалу літ. А-3, яке знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя, загальною площею 291,0 кв.м. У власність покупця за цим договором перейшла кладова №25 площею 42,2 кв.м., кладова 326 площею 4,9 кв.м., загальною площею 47,1 кв.м., що складає 4/25 часток вказаного приміщення.

З технічного паспорту на нежитлове приміщення №39 (4/25 частина) №ХVІІ Запорізького МБТІ станом на 06.12.2012 р. вбачається, що власником 4/25 частини приміщення №ХVІІ є ОСОБА_5, а власником приміщення №39 є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

На підставі згоди Управління житлового господарства, викладеної в листі від 04.03.2003р. №15-03/317, та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 13.03.2003 р. №76/4 на проведення капітального ремонту орендованого приміщення та з дозволу Інспекції архітектурно-будівельного контролю м. Запоріжжя на виконання будівельних робіт №540 від 30.09.2005 р. позивачем була проведена реконструкція підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1 під крамницю продовольчих товарів.

У зв'язку з завершенням будівельних робіт розпорядженням Запорізького міського голови від 07.06.2007 р. №535р затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію крамниці промислових товарів по АДРЕСА_1 загальною площею 116,6 кв.м. після реконструкції орендованого підвального приміщення. Дозволено введення в експлуатацію крамниці.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.07.2007р. №291/1 вирішено оформити право комунальної власності з видачею свідоцтва про право комунальної власності на об'єкт А-3 приміщення, 39 підвалу по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.09.2009 р. №395/12 визнано можливим проектування та реконструкцію орендованого нежитлового приміщення №39 (літ. А-3) по АДРЕСА_1 для розширення продовольчих товарів.

Як вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю 20.12.2012 р., завершено реконструкцію орендованого нежитлового приміщення для розширення торгівельної площі існуючого продовольчого магазину по АДРЕСА_1, без зміни зовнішніх габаритів.

Актом Запорізького МБТІ від 25.02.2013 р. встановлено, що внаслідок проведеної реконструкції нежитлове приміщення №39 та 4/25 частин нежитлового приміщення ХVІІ об'єднані в одне нежитлове приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ.

Обстеженням 25.02.2013 р. встановлено, що об'єднане нежитлове приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ складається із: коридору №1 площею 3,4 кв.м., кабінету №2 площею 12,2 кв.м., торгівельної зали №3 площею 50,6 кв.м., санвузла №4 площею 9,1 кв.м., коридору №5 площею 2,8 кв.м., коридору №6 площею 3,3 кв.м., торгового залу 37 площею 29,8 кв.м., санвузла №8 площею 5,4 кв.м., торгівельної зали №9 площею 45,3 кв.м. - загальною площею 161,9 кв.м.

За даними обстеження ОСОБА_5 в нежитловому приміщенні №39, 4/25 частин ХVІІ належить торговий зал №9 площею 45,3 кв.м., що складає 7/25 частин нежитлового приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ. Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради належить коридор №1 площею 3,4 кв.м., кабінет №2 площею 12,2 кв.м., торговий зал №3 площею 50,6 кв.м., санвузол №4 площею 9,1 кв.м., коридор №5 площею 2,8 кв.м., коридор №6 площею 3,3 кв.м., торговий зал №7 площею 29,8 кв.м., санвузол №8 площею 5,4 кв.м. - загальною площею 116,6 кв.м., що складає 18/25 частин нежитлового приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ.

На підставі договору дарування від 14.05.2014 р. за реєстровим №238 ОСОБА_5 подарував безоплатно у власність ОСОБА_7 7/25 часток нежитлового приміщення 39 літ. А-3 загальною площею 161,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1.

ФОП ОСОБА_5 25.07.2014 р. звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом у справі №908/2618/14 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання за ФОП ОСОБА_5 права спільної часткової власності на 52,6% нежитлового приміщення № 39 літера А-3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2014 р. у справі №908/2618/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.02.2015р., в позові було відмовлено. Дослідивши встановлені у справі №908/2618/14 обставини та відповідні їм правовідносини, апеляційний суд дійшов до висновку, що створення нової речі позивачем не відбулося. Апеляційний суд виходив із того, що законодавство України виділяє два різні, відмінні між собою, правові інститути - "створення нової речі" та "здійснення невід'ємних поліпшень". Так, у разі створення нової речі (ч. 4 ст. 778 ЦК, ч. 4 ст. 23 Закону) орендар має право претендувати на право власності на об'єкт, а якщо він здійснив невід'ємні поліпшення (ремонт) нерухомого майна, яке перебуває у нього в оренді, то за ч. 3 ст. 778 ЦК вправі розраховувати лише на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК Україні передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених статтями 335, 376 та 392 цього Кодексу. Водночас ст. 331 ЦК, якою регулюється порядок набуття права власності на новостворене майно, не передбачає можливості виникнення такого права за рішенням суду. Таким чином, визнання права власності орендарів у судовому порядку суперечить принциповим положенням ч. 5 ст. 11 ЦК України.

За приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Таким чином, незважаючи на те, що за висновком ЗМБТІ внаслідок проведеної реконструкції нежитлове приміщення №39 та 4/25 частин нежитлового приміщення ХVІІ об'єднані в одне нежитлове приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ, судовими рішеннями у справі №908/2618/14 встановлено, що вказані приміщення не стали новим єдиним об'єктом.

В подальшому, Рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 було затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації, згідно з додатком, у п. 18 якого значиться нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 116,6 кв.м., що використовується Фізичною особою ОСОБА_5 під магазин продовольчих товарів, способом викупу.

Прокуратурою м. Запоріжжя Запорізької області було внесено на дане рішення протест від 12.05.2010 р. №1666вих.10 з пропозицією скасувати рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р №43 в частині включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, приміщення №39 підвалу (літ. А-3), яке розташоване у житловому будинку по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" підвали є допоміжними приміщеннями, розпорядження якими згідно зі ст. 321, ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України здійснюється за згодою всіх співвласників будинку.

Запорізька міська рада задовольнила протест прокурора та скасувала рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р №43 в частині включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, приміщення по АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 р. у справі №2а/818/3/12 визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягає приватизації" в частині включення об'єкту комунальної власності нежитлового приміщення по АДРЕСА_1.

На звернення позивача з питання виконання рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м.Запоріжжя, що підлягають приватизації" виконавчий комітет Запорізької області в листі від 04.03.3016 р. №0-1695-л повідомив, що відповідно до вимог ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та п. 3.2 Програми приватизації право на викуп об'єкта одержує орендар. Оскільки договір оренди від 04.12.2002р. №5/13 розірваний, позивач втратив право на приватизацію нежитлового приміщення №39 підвалу (літ А-3) площею 116,6 кв.м. на АДРЕСА_1. Також за інформацією, викладеною в акті ЗМБТІ від 25.02.2013 р., внаслідок проведеної реконструкції нежитлового приміщення №39 та 4/25 частин нежитлового приміщення ХVІІ, які об'єднані в єдине нежитлове №39, 4/25 частин ХVІІ загальною площею 161,9 кв.м., є новоствореним майном. Зазначені факти унеможливлюють здійснення позивачем приватизації нежитлового приміщення №39 підвалу (літ. А-3) площею 116,6 кв.м. на АДРЕСА_1, яке було включено до переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації.

Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в листі від 04.05.2016 р. №2017/01/01-07/2087 повідомив позивачу, що департаментом здійснюються заходи щодо виключення нежитлового приміщення №39 підвалу (літ. А-3) площею 116,6 кв.м. по АДРЕСА_1 з переліку об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, оскільки за даними первинної інвентаризації в підвальному поверсі будинку №22 були розташовані нежитлові приміщення № 6 та №7 (шляхом об'єднання яких в подальшому утворилося приміщення №39), які були службовими приміщеннями житлового будинку. Стосовно визначення часток у праві власності департамент повідомив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2014 р. у справі №908/2618/14 відмовлено в позові ФОП ОСОБА_5 про визнання за ним права спільної часткової власності на 52,6% нежитлового приміщення №39 на АДРЕСА_1. Вказане рішення залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 р., у якій також зазначено, що ФОП ОСОБА_5 не є співвласником спірного приміщення, оскільки відповідно до договору дарування від 14.05.2014 р. він подарував належні йому 7/25 часток приміщення ОСОБА_7. На теперішній час правовстановлюючі документи на об'єкт - нежитлове №39, 4/25 частин ХVІІ площею 161,9 кв.м. на АДРЕСА_1 або на його частки не оформлені. Крім того, після проведеної реконструкції нежитлового приміщення №39 на АДРЕСА_1 не існує.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до господарського суду з позовом до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкта приватизації - приміщення №39, підвалу (літ А-3), площею 116,6 кв.м., по АДРЕСА_1.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що приватизація об'єкта оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Згідно абз. 3 ст. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" об'єктами малої приватизації є окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А).

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації. Строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу, крім об'єктів, набуття права власності на які пов'язане з переходом права на земельну ділянку державної власності, не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до ч. 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Згідно п.30 ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади

Відповідно до пп. 2, 7, 8 п. 2 положення про Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 27.04.2016р. №36, на відповідача покладається виконання повноважень щодо управління майном права комунальної власності та його приватизації в межах, встановлених міською радою; включення об'єктів права комунальної власності до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, відповідно до діючих нормативно-правових актів з питань приватизації, здійснення приватизації об'єктів, що перебувають у комунальній власності, у порядку, визначеному нормативно-правовими актами з цих питань.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на той факт, що рішенням Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації, згідно з додатком, у п. 18 якого значиться нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 116,6 кв.м., що використовується Фізичною особою ОСОБА_5 під магазин продовольчих товарів, способом викупу.

Проте, на теперішній час рішення Запорізької міської ради про включення спірного об'єкту до переліку об'єктів, що підлягають приватизації відсутнє.

Так, 30.06.2016 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 59 "Про внесення змін до рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації" яким виключено пункт 18 додатка до рішення міської ради, а саме спірне нежитлове приміщення площею 116,6 кв.м. на АДРЕСА_1, орендар, покупець - фізична особа ОСОБА_5.).

Не погодившись із вищевказаним рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2016 р. №59, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради №59 від 30.06.2016 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2016 року вищевказаний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької міської ради № 59 від 30.06.2016 року „Про внесення змін до рішення міської ради від 24.03.2010 року № 43 „Про затвердження переліку обєктів комунальної власності м.Запоріжжя, що підлягають приватизації.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017р. по справі № 335/8641/16-а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2016 року у справі №335/8641/16-а (2-а/335/283/2016) скасовано та прийнято нову постанову якою у задоволенні позову відмовлено.

За таких обставин, рішення Запорізької міської ради від 30.06.2016 р. № 59 "Про внесення змін до рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації", яким було виключено спірне приміщення із переліку об'єктів, що підлягають приватизації, на теперішній час є діючим й обов'язковим до виконання всіма особами на яких розповсюджується дія зазначеного рішення, що зумовлює відмову в задоволенні позову про зобов'язання Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради укласти договір купівлі-продажу об'єкта приватизації - приміщення №39, підвалу (літ А-3), площею 116,6 кв.м., по АДРЕСА_1.

До того ж, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" приватизація об'єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для цілей оренди майна.

Відповідно до п.3.2. Програми приватизації об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, затвердженої рішенням Запорізької міської ради №83 від 05.10.2011р.передбачено, що у випадку, коли орендарем здійснені за рахунок власних коштів за згодою орендодавця (що має бути відображено у договорі оренди) поліпшення орендованого об'єкта, які неможливо відокремити від об'єкта без заподіяння йому шкоди, вартістю не менш як 25% залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості об'єкта (у разі перебування майна у віданні департаменту комунальної власності та приватизації міської ради - від вартості об'єкта, визначеної суб'єктом оціночної діяльності на дату передачі цього об'єкта в оренду), а також виконані зобов'язання в повному обсязі по впорядкуванню прилеглої до об'єкту території в порядку, визначеному відповідними договорами, орендар об'єкта має право на його викуп.

Таким чином, з аналізу діючого законодавства вбачається, що право на викуп об'єкта приватизації має виключно орендар приміщення.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 не є орендарем спірного об'єкта, оскільки договір оренди розірвано рішенням господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі №908/2976/14, яке набрало чинності, а новий договір оренди не укладався.

Крім того, місцевий господарський суд в якості підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову зазначив той факт, що рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Запоріжжя, що підлягають приватизації» було прийнято стосовно того об'єкту оренди, який існував станом на момент прийняття даного рішення, а саме: нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 116,6 кв.м. Після прийняття даного рішення позивачем була проведена реконструкція об'єкту оренди, внаслідок якої його технічні характеристики змінилися, а саме: нежитлове приміщення №39 та 4/25 частин нежитлового приміщення ХVІІ були об'єднані в одне нежитлове приміщення №39, 4/25 частин ХVІІ, що зафіксовано актом обстеження ЗМБТІ від 25.02.2013 р. Тобто за своїми технічними характеристиками такого об'єкту як окреме нежитлове приміщення №39 по АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя площею 116,6 кв.м. вже не існує. Тому рішення Запорізької міської ради від 24.03.2010 р. №43 не може бути підставою для приватизації того об'єкта по АДРЕСА_1 в м.Запоріжжя, який існує на даний час.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає, що незважаючи на те, що вищевказана реконструкція спірного приміщення не призвела до створення нової речі, що було встановлено судами під час розгляду справи №908/2618/14, технічні характеристики спірного приміщення змінились. В той же час, зазначена обставина не є суттєвою та не впливає на суть оскаржуваного рішення в даній справі, враховуючи взагалі відсутність на теперішній час рішення Запорізької міської ради про включення спірного приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Також, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, викладених останнім та встановлений діючим законодавством обов'язок забезпечення судом своєчасного розгляду справ та недопустимість затягування судового процесу.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, рішення суду першої інстанції прийнято із вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016р. по справі №908/1488/16 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016р. по справі №908/1488/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016р. по справі №908/1488/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: О.Л. Агапов

Н.М. Дучал