ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р. Справа № 914/298/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації

на ухвалу господарського суду Львівської області від 20.02.2017р.

у справі № 914/298/17

за позовом: Приватного підприємства «Транс-Спорт», м.Старий Самбір

до відповідача: Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв»язку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська обласна державна адміністрація, м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Сколівська районна рада Львівської області, м.Сколе

про: визнання недійсними правочинів про розірвання договору

з участю представників:

від скаржника ОСОБА_2

від позивача ОСОБА_3

від відповідача ОСОБА_4

від третьої особи не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обовязки, передбачені ст.22 ГПК України розяснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Третя особа Сколівська районна рада Львівської області належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерувала, в звязку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.02.2017 (п. 7 резолютивної частини ухвали) у справі № 914/298/17 за позовом Приватного підприємства Транс-Спорт, м.Старий Самбір до Сколівської районної ради, м.Сколе, Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів та Департамента дорожнього господарства, транспорту та звязку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів про визнання недійсними правочинів про розірвання договору вжито заходів до забезпечення позову, а саме вирішено:

- заборонити Львівській обласній державній адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 00022562) та Департаменту дорожнього господарства, транспорту та звязку Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 40301597) оголошувати конкурси на визначення перевізників для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1, 2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Завадка (1, 2 графік), заборонити вчиняти будь-які дії щодо організації, підготовки та проведення таких конкурсів, а також заборонити призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1, 2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 Сколе АС Завадка (1, 2 графік);

- заборонити Львівській обласній державній адміністрації (79008, м.Львів, вул.Винниченка, 18, ідентифікаційний код 00022562) в особі Обласного конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування вчиняти будь-які дії щодо організації, підготовки та проведення конкурсів на визначення перевізників для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1,2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Завадка (1, 2 графік).

Не погоджуючись з даною ухвалою в цій частині третя особа Львівська обласна державна адміністрація подала до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки задовільняючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову місцевий господарський суд не обгрунтував, яким чином невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. Скаржник не вбачає наявності жодного звязку між забороною оголошувати та проводити конкурс на право здійснювати перевезення пасажирів та предметом позову, а саме визнанням недійсним рішення щодо розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Окрім того, на думку скаржника, суд першої інстанції прийняв рішення щодо прав та обовязків іншої юридичної особи, яка не була належним чином залучена до участі у розгляді справи, оскільки Львівською обласною державною адміністрацією укладено тимчасові договори від 19.12.2016р. із ТзОВ Стрийське АТП, тобто призначено тимчасового перевізника для перевезення пасажирів на маршрутах, які є предметом спору.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Приватне підприємство Транс-Спорт звернулося до господарського суду Львівської області з позовною вимогою до Сколівської районної ради Львівської області, м.Сколе, Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів та Департаменту дорожнього господарства, транспорту та звязку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів про визнання недійсними правочинів про розірвання договору.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач зазначив, що вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі унеможливить порушення майнових прав позивача зі сторони відповідача. Позивач просив суд задоволити вказану заяву про забезпечення позову і заборонити Львівській обласній державній адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 00022562) та Департаменту дорожнього господарства, транспорту та звязку Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 40301597) оголошувати конкурси на визначення перевізників для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1, 2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Завадка (1, 2 графік), заборонити вчиняти будь-які дії щодо організації, підготовки та проведення таких конкурсів, а також заборонити призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1, 2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 Сколе АС Завадка (1, 2 графік); заборонити Львівській обласній державній адміністрації (79008, м.Львів, вул.Винниченка, 18, ідентифікаційний код 00022562) в особі Обласного конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування вчиняти будь-які дії щодо організації, підготовки та проведення конкурсів на визначення перевізників для роботи на автобусних маршрутах загального користування №785 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Матків (1,2 графік), №786 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Довжки Задільсько (1, 2 графік), №783 ОСОБА_5 АС-1 Сколе АС Завадка (1, 2 графік).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.02.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 914/298/17, виключено Львівську обласну державну адміністрацію та Сколівську районну раду із числа відповідачів, залучено їх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Пунктом 10 частини 1 статті 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в межах підготовки справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу.

Суд здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, встановивши наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, враховуючи те, що такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, дійшов вірного висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, Департамент дорожнього господарства, транспорту та звязку Львівської обласної державної адміністрації у своїх листах від 16.12.2016р. вих.№1-1/4697-2, від 16.12.2016р. вих.№1-1/4698-2 та від 16.12.2016р. вих.№1-1/4699-2 зазначає про необхідність надання пропозицій щодо доцільності повторного оголошення конкурсу.

Відтак, суд обгрунтовано погодився з думкою позивача, що існує реальна можливість повторного оголошення конкурсів на автомобільні маршрути, що в свою чергу, в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, з огляду на викладене, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову та додані матеріали, враховуючи предмет позову, суд дійшов правильного висновку, що заява позивача про забезпечення позову містить достатньо обґрунтованих доказів на підтвердження необхідності вжиття таких заходів.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Львівської області від 20.02.2017р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у даній справі в частині вжиття заходів до забезпечення позову відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області (пункт 7) від 20.02.2017р. у справі № 914/298/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

6. Повний текст постанови складено « 30» березня 2017р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Малех І.Б.

суддя Плотніцький Б.Д.