номер провадження справи 34/43/16-4/8/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 Справа № 908/1297/16

м. Запоріжжя

За первісним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69035, АДРЕСА_1);

до відповідача ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

про стягнення суми

за зустрічним позовом ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137);

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69035, АДРЕСА_1)

про зобовязання виконати умови договору

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача (за первісним позовом) ОСОБА_3, довіреність від 18.11.2014; ОСОБА_4, Договір про надання правової допомоги від 11.04.2016;

від відповідача (за первісним позовом) не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

Постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 скасовано рішення Господарського суду Запорізької області від 25.07.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 02.11.2016 по справі № 908/1297/16, справу передано на новий розгляд Господарському суду Запорізької області.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями та Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.01.2017 справу № 908/1297/16 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2017 справу № 908/1297/16 прийнято до розгляду, справі присвоєно номер провадження 34/43/16-4/8/17, судове засідання призначене на 06.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.02.2017 строк розгляду справи за заявою представника позивача за первісним позовом продовжено на п'ятнадцять днів до 27.03.2017, розгляд справи відкладено на 14.03.2017.

В судовому засіданні 14.03.2017 на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 22.03.2017, а 22.03.2017 до 27.03.2017.

В судовому засіданні 27.03.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Заявлені позовні вимоги за первісним позовом ґрунтуються на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 610, 837 Цивільного кодексу України, і полягають в тому, що 22.04.2013 сторонами був укладений Договір на виконання проектних робіт № 398, за яким позивач зобовязався за заявками відповідача виконати проектно-вишукувальні роботи з розробки проектно-кошторисної документації, а останній зобовязався прийняти та оплатити роботу. У відповідності до п. 2.8 договору остаточний розрахунок за виконані роботи в кожному окремому випадку здійснюються на підставі рахунку на оплату, згідно акту виконаних робіт протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. Однак, відповідач неналежно виконав умови договору, за окремими актами, копії яких долучено до позовної заяви, відповідачем частково сплачено за виконані роботи. Сума заборгованості по визначеним актам надання послуг становить 430005,04 грн.

Відповідач за первісним позовом проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що за даними бухгалтерського обліку ОСОБА_2 «МТМ», позивачем за первісним позовом виконано роботи на суму 2297641,44 грн, в той час як ОСОБА_2 сплачено по Договору 2304636,95 грн. Таким чином, переплата відповідача за первісним позовом на користь ОСОБА_2 становить 6995,51 грн. Відповідно, заборгованість у ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» за Договором № 398 від 22.04.2013 відсутня. Позивач за первісним позовом заявив вимогу щодо стягнення суми заборгованості за відокремленими актами, при цьому, він не враховує, що за іншими актами надання послуг у відповідача за первісним позовом існує переплата. За таким обставин, для визначення наявної суми заборгованості необхідно розглядати договір в цілому, а не брати лише окремі акти надання послуг. Крім того, в підтвердження належного виконання зі свого боку умов договору, позивачем за первісним позовом не надано до матеріалів справи: заявки замовника (п. 1.1 Договору), проектно-кошторисну документацію (п. 1.3, 4.2 Договору), уточнений кошторис (п. 2.11 Договору), позитивні звіти ДП «Укрдержбудекспертиза» (п. 4.2 Договору), акти прийому-передачі виконаних робіт (п. 2.8, 4.3 Договору). Враховуючи вищевикладене та з аналізу документів, що надав позивач за первісним позовом, випливає, що а ні до подачі позову, а ні на момент розгляду даної справи у відповідача не має обовязку щодо сплати грошових коштів.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані ст. ст. 174, 193 ГК України, ст. ст. 11, 509, 526, 527, 610, 629, 887 ЦК України, п. п.31, 88, 91, 96, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 року № 68, та полягають у тому, що 22.04.2013 сторонами був укладений Договір на виконання проектних робіт № 398, за яким ОСОБА_2 «МТМ» зобовязався за заявками ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» виконати проектно-вишукувальні роботи з розробки проектно-кошторисної документації, а останнє зобовязалось прийняти та оплатити роботу. Пунктом 2.8 Договору визначено що остаточний розрахунок за виконані роботи в кожному окремому випадку здійснюються на підставі рахунку на оплату, згідно акту виконаних робіт протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 4.2 Договору після завершення робіт підрядник направляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку разом з позитивним звітом ДП «Укрдержбудекспертиза». Сторони договору, будучі вільними в укладанні договору, за взаємною згодою визначили порядок виконання і здачі робіт за договором. Проте, всупереч умов договору, відповідач за зустрічним позовом не виконав зобовязання за Договором належним чином, а саме: не надав акти прийому-передачі виконаних робіт, які є підставою для проведення остаточного розрахунку за Договором згідно п. 2.8; за п. 4.2 Договору не направив замовнику акти здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку разом з позитивним звітом ДП «Укрдержбудекспертиза» (за кожним окремим випадком). Позивач за зустрічним позовом просить зобовязати ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» виконати умови Договору підряду № 398 на проведення проектно-вишукувальних робіт від 22.04.2013, а саме: п. 2.8 Договору шляхом надання ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» по кожному окремому випадку акту прийому-передачі виконаних робіт, який є підставою для проведення остаточного розрахунку за договором; п. 4.2 Договору шляхом направлення ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» по кожному конкретному випадку акту здачі-приймання виконаних робіт з додатком до них чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку разом з позитивними звітами ДП «Укрдержекспертиза».

ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» із зустрічним позовом не погоджується, у звязку з тим, що в кожному підписаному сторонами акті надання послуг, який засвідчує факт виконання ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» робіт, є посилання на договір та конкретний рахунок на оплату. В кожному акті надання послуг вказується вартість робіт, що виконана ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» і прийнята ОСОБА_2 «МТМ». Зазначене свідчить про досягнення сторонами кінцевого результату і виключає твердження замовника про те, що роботи виконані не в повному обсязі. У звязку з вищевикладеним та враховуючи, що первісна та зустрічна позовна заява є взаємовиключними, просить в зустрічному позові відмовити, а первісну позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

22.04.2013 ТОВ «МІДАС-БУД» (станом на час розгляду справи ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ», Підрядник, позивач у справі) та ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» (Замовник, відповідач) був укладений Договір підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт № 398, відповідно до п. 1.1 якого Підрядник зобовязався за заявками Замовника виконати проектно-вишукувальні роботи з розробки проектно-кошторисної документації (далі - ПКД) згідно із завданнями на проектування та іншими необхідними вихідними даними, наданими замовником, а останній прийняти та оплатити роботу згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору результатом виконаних робіт, визначених в п. 1.1 Договору, є проектно-кошторисна документація, погоджена у встановленому порядку з усіма зацікавленими організаціями, яка пройшла експертизу, та по результатам проведення якої було отримано позитивний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза».

Загальна орієнтована вартість робіт за цим договором складає 2000000 грн, в т.ч. ПДВ 333333,33 грн (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 2.5 Договору за виконану роботу, відповідно до умов цього Договору, Замовник здійснює оплату Підряднику вартості робіт на підставі рахунку, згідно підписаного сторонами акту виконаних робіт, по кожному окремому випадку згідно із заявками Замовника.

За умовами пунктів 2.6, 2.7 Договору Замовник проводить попередню оплату у розмірі 30% вартості даних робіт у кожному окремому випадку. Замовник проводить оплату вартості виконаної роботи перед проведенням експертизи ПКД в розмірі 45% вартості даних робіт на підставі рахунку, наданого Підрядником, згідно проміжного акту, підписаного сторонами.

Остаточний розрахунок за виконані роботи в кожному окремому випадку здійснюється на підставі рахунку на оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника або в будь-який іншій формі, яка не заборонена діючим законодавством України, згідно акту виконаних робіт протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання ОСОБА_4 прийому-передачі виконаних робіт (п. 2.8 Договору).

Розділом 4 Договору сторони визначили порядок здачі та приймання робіт. Так, п. 4.2 Договору погоджено, що після завершення робіт Підрядник направляє Замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку, разом з позитивним звітом ДП «Укрдержбудекспертиза».

Відповідно ж до п. 4.3 Договору Замовник протягом 5 днів з дня одержання зобовязаний підписати акт прийому-здачі, при умові надання підрядником всієї необхідної документації, і повернути його Підряднику або направити мотивовану відмову від прийому робіт.

Пунктами 3.1.1, 3.1.4 Договору Замовник зобовязався сплатити Підряднику встановлену вартість робіт у порядку, передбаченому розділом 2 цього Договору. Відшкодовувати Підряднику додаткові витрати, повязані із змінами вихідних даних для виконання проектних робіт, що виникли внаслідок обставин, але не були враховані у зведеному кошторисі по п. 2.2 даного Договору, на підставі рахунку, оформленого належним чином, за умовами підтвердження фактично понесених витрат Підрядником, шляхом надання Замовнику копій актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Пунктами 3.2.1, 3.2.3 Договору Підрядник зобовязався виконувати роботи згідно з вихідними даними для виконання проектних робіт і відступати від них тільки за згодою Замовника. Передати ПКД після повного розрахунку.

Згідно з пунктами 10.1 (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 2 від 29.12.2014 до Договору № 398 від 22.04.2013), 10.2 договору він набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2015р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобовязань та відповідальності, передбачених умовами цього договору.

У відповідності до умов Договору відповідач виконав на користь відповідача роботи, які були прийняті останнім без жодних зауважень, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств актами надання послуг № 806 від 14.11.2013 на суму 46950,56 грн; № 486 від 11.09.2013 на суму 27617,98 грн; № 40 від 12.02.2014 на суму 42704,22 грн; № 31 від 12.03.2015 на суму 50176,44 грн; № 154 від 05.05.2014 на суму 51885,68 грн; № 632 від 15.10.2013 на суму 51492,17 грн; № 199 від 05.05.2014 на суму 17478,76 грн; № 791 від 14.11.2013 на суму 8094 грн; № 322 від 12.09.2014 на суму 4260 грн; № 417 від 29.10.2014 на суму 24430,69 грн; № 800 від 14.11.2013 на суму 5325 грн; № 928 від 09.12.2013 на суму 2690,23 грн; № 925 від 09.12.2013 на суму 4342,80 грн; № 365 від 07.10.2014 на суму 8354,95 грн; № 526 від 27.11.2014 на суму 17078,34 грн; № 812 від 14.11.2013 на суму 13452,11 грн; № 810 від 14.11.2013 на суму 2890,11 грн; № 809 від 14.11.2013 на суму 11338,32 грн; № 811 від 14.11.2013 на суму 3323,35 грн; № 98 від 09.06.2015 на суму 2458,55 грн; № 554 від 16.09.2015 на суму 6037,28 грн; № 41 від 12.02.2014 на суму 3564 грн; № 228 від 01.07.2014 на суму 2745,60 грн; № 32 від 12.03.2015 на суму 2745,60 грн; № 155 від 05.05.2014 на суму 5805,53 грн; № 200 від 05.05.2014 на суму 2745,60 грн; № 494 від 13.11.2014 на суму 3741,35 грн; № 231 від 01.07.2014 на суму 2745,60 грн; № 115 від 01.04.2014 на суму 3564 грн; № 197 від 05.05.2014 на суму 2745,60 грн; № 188 від 05.05.2014 на суму 3944,41 грн; № 358 від 02.10.2014 на суму 2745,60 грн; № 779 від 13.11.2013 на суму 3337,30 грн; № 167 від 05.05.2014 на суму 3214,16 грн; № 419 від 29.10.2014 на суму 2745,60 грн; № 164 від 05.05.2014 на суму 3222,94 грн; № 497 від 13.11.2014 на суму 5671,42 грн; № 369 від 07.10.2014 на суму 5901,53 грн; № 182 від 05.05.2014 на суму 2745,60 грн; № 801 від 14.11.2013 на суму 3564 грн; № 929 від 09.12.2013 на суму 2745,60 грн; № 926 від 09.12.2013 на суму 2745,60 грн; № 313 від 01.09.2014 на суму 2745,60 грн; № 366 від 07.10.2014 на суму 6710,65 грн; № 527 від 27.11.2014 на суму 3141,60 грн; № 556 від 16.09.2015 на суму 692,20 грн; № 808 від 14.11.2013 на суму 1704 грн; № 42 від 12.02.2014 на суму 798 грн; № 33 від 12.03.2015 на суму 852 грн; № 156 від 05.05.2014 на суму 1704 грн; № 201 від 05.05.2014 на суму 298,80 грн; № 495 від 13.11.2014 на суму 1704 грн; № 232 від 01.07.2014 на суму 371,16 грн; № 229 від 01.07.2014 на суму 948,42 грн; № 116 від 01.04.2014 на суму 1029,42 грн; № 198 від 05.05.2014 нас уму 1478,16 грн; № 793 від 14.11.2013 на суму 1704 грн; № 189 від 05.05.2014 на суму 1704 грн; № 359 від 02.10.2014 на суму 1278 грн; № 780 від 13.11.2013 на суму 1704 грн; № 168 від 05.05.2014 на суму 1704 грн; № 418 від 29.10.2014 на суму 1704 грн; № 165 від 05.05.2014 на суму 1704 грн; № 498 від 13.11.2014 на суму 1704 грн; № 370 від 07.10.2014 на суму 1704 грн; № 183 від 05.05.2014 на суму 1235,40 грн; № 802 від 14.11.2013 на суму 1704 грн; № 107 від 01.04.2014 на суму 522,18 грн; № 108 від 01.04.2014 на суму 385,02 грн; № 314 від 01.09.2014 на суму 1576,20 грн; № 367 від 07.10.2014 на суму 1704 грн; № 528 від 27.11.2014 на суму 1022,40 грн; № 555 від 16.09.2015 на суму 1278 грн на загальну суму 532883,35 грн.

За виконані за зазначеними вище актами роботи ОСОБА_2 «МТМ» розрахувався частково, сплативши 17258,87 грн платіжним дорученням № 6910 від 17.06.2013 по акту № 806 від 14.11.2013; 11459,09 грн платіжним дорученням № 6921 від 17.06.2013 по акту № 486 від 11.09.2013; 1022,40 грн платіжним дорученням № 6919 від 17.06.2013 по акту № 31 від 12.03.2015; 29694,14 грн платіжним дорученням № 6925 від 17.06.2013 по акту № 154 від 05.05.2014; 18621,35 грн платіжним дорученням № 6990 від 18.06.2013 по акту № 632 від 15.10.2013; 2683,80 грн платіжним дорученням № 8805 від 26.07.2013 по акту № 791 від 14.11.2013; 1278 платіжним дорученням № 6918 від 17.06.2013 по акту № 322 від 12.09.2014; 7825,09 грн платіжним дорученням № 8813 від 26.07.2013 по акту № 417 від 29.10.2014; 4035,60 грн платіжним дорученням № 8791 від 26.07.2013 по акту № 812 від 14.11.2013. Всього ОСОБА_2 «МТМ» по зазначеним вище актам було здійснено оплату на загальну суму 93878,34 грн.

Таким чином, за ОСОБА_2 «МТМ» по зазначеним вище актам виникла заборгованість у розмірі 430005,04 грн, стягнення якої є предметом розгляду за первісним позовом.

Предметом зустрічних позовних вимог є зобовязання ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» виконати умови Договору підряду № 398 на проведення проектно-вишукувальних робіт від 22.04.2013 р., а саме: 1) п. 2.8 Договору шляхом надання ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» по кожному окремому випадку акту прийому-передачі виконаних робіт, який є підставою для проведення остаточного розрахунку за Договором; 2) п. 4.2 Договору шляхом направлення ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» по кожному конкретному випадку акту здачі-приймання виконаних робіт з додатком до них чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку разом з позитивними звітами ДП «Укрдержекспертиза».

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі, а за зустрічним задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В 2013 році діяв Закон України «Про здійснення державних закупівель» і на момент укладення Договору підряду № 398 від 22.04.2013 з ТОВ «МІДАС-БУД» (перейменованого в подальшому на ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ») на проведення проектно-вишукувальних робіт ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» здійснював закупівлі, керуючись Законом України від 01.06.2010 № 2289-VІ «Про здійснення державних закупівель» (далі Закон № 2289-VІ) з урахуванням Закону України від 24.05.2012 № 4851-VI «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» (далі - Закон № 4851-VI), який встановлював правові та економічні засади здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 1 Закону № 4851-VI замовники це:

- розпорядники державних коштів, які провадять діяльність у сферах, визначених статтею 5 Закону України "Про природні монополії", та/або у будь-якій із сфер, визначених статтею 2 Закону № 4851-VI;

- суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сферах, визначених статтею 5 Закону України "Про природні монополії";

- суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у будь-якій із сфер, визначених статтею 2 цього Закону, та відповідають хоча б одній з таких ознак:

органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування чи іншим розпорядникам державних коштів належить частка у статутному капіталі суб'єкта господарювання у розмірі більш як 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі субєкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу чи наглядової ради субєкта господарювання;

- суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на відповідному ринку товарів.

Відповідно до частини 1 статті 2 сфера застосування Закону № 4851-VI поширюється на субєктів, які є замовниками відповідно до статті 1 Закону № 4851-VI та провадять діяльність у сферах, визначених статтею 5 Закону України "Про природні монополії", та/або у таких сферах як забезпечення виробництва, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно частини 2 статті 2 Закону № 4851-VI замовники здійснюють закупівлі за рахунок державних коштів, визначених пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону, коштів юридичних осіб, які провадять діяльність у сферах, визначених Законом № 4851-VI (далі - власні кошти).

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 4851-VI його дія поширюється на закупівлі замовниками товарів, робіт і послуг для здійснення ними діяльності у сферах, визначених статтею 5 Закону України "Про природні монополії" або статтею 2 Закону № 4851-VI, які: здійснюються за рахунок власних коштів за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 5 мільйонів гривень, а робіт - 10 мільйонів гривень.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону № 4851-VI встановлює, що без застосування процедур закупівель, передбачених Законом № 2289-VІ та Законом № 4851-VI, замовник здійснює закупівлі: товарів, робіт та послуг за рахунок власних коштів за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) не перевищує 5 мільйонів гривень, а робіт - не перевищує 10 мільйонів гривень.

Згідно визначення, наданого в пункті 26 частини 1 статті 1 Закону № 2289-VІ, роботи - проектування, будівництво нових, розширення, реконструкція, капітальний ремонт та реставрація існуючих об'єктів і споруд виробничого і невиробничого призначення, роботи із нормування у будівництві, геологорозвідувальні роботи, технічне переоснащення діючих підприємств та супровідні роботам послуги, у тому числі геодезичні роботи, буріння, сейсмічні дослідження, аеро- і супутникова фотозйомка та інші послуги, які включаються до кошторисної вартості робіт, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих робіт.

Таким чином, Договір підряду № 398 від 22.04.2013 укладено сторонами із додержанням вимог чинного на момент його укладення законодавства.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом ( ч.1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

За приписами ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 889 ЦК України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Умовам Договору сторони погодили порядок проведення оплати за виконані роботи: оплата за виконану роботу у кожному конкретному випадку проводиться за актом виконаних робіт, а саме: за умовами пунктів 2.6, 2.7 Договору Замовник проводить попередню оплату у розмірі 30% вартості даних робіт у кожному окремому випадку. Замовник проводить оплату вартості виконаної роботи перед проведенням експертизи ПКД в розмірі 45% вартості даних робіт на підставі рахунку, наданого Підрядником, згідно проміжного акту, підписаного сторонами.

Остаточний розрахунок за виконані роботи в кожному окремому випадку здійснюється на підставі рахунку на оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника або в будь-який іншій формі, яка не заборонена діючим законодавством України, згідно акту виконаних робіт протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання ОСОБА_4 прийому-передачі виконаних робіт (п. 2.8 Договору).

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Неналежне виконання ОСОБА_2 «МТМ» зобовязань щодо здійснення своєчасної оплати за виконані робити по зазначеним вище актам підтверджено матеріалами справи, доказів здійснення оплати ОСОБА_2 «МТМ» не надано, тому позовні вимоги про стягнення з останнього на користь ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» 430005,04 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вищезазначеним спростовуються доводи ОСОБА_2 «МТМ», викладені у відзиві на первісний позов.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_2 «МТМ» пропонував ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» листами № 2735/1/23 від 04.06.2015 та № 3435/23 від 13.07.2015 зарахувати частину надмірно сплачених коштів за окремими рахунками по Договором підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт № 398 від 22.04.2013 як оплату по рахункам, за якими існує заборгованість. Листами від 12.06.15 № 351/15 та від 17.07.15 № 482/15 ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» повідомило, що не заперечує щодо зарахування переплати, яка виникла внаслідок оплати за виконання проектних робіт, але для зарахування товариством цих коштів в якості оплат за іншими обєктами необхідно підписання двостороннього акту взаємозаліку, що має відповідати статусу бухгалтерського документа. Акт взаємозаліку ОСОБА_2 «МТМ» було направлено ТОВ «ЗАПОРІЖПРОЕКТ» листом № 3183/13 від 30.06.2015, проте, він обома сторонами підписаний не був. Зазначене свідчить про те, що сторони не дійшли згоди щодо здійснення взаємозаліку по Договору підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт № 398 від 22.04.2013. Також, про те, що зарахування не було здійснено, зазначав представник ОСОБА_2 «МТМ» в судових засіданнях .

Суд відхилив заперечення ОСОБА_2 «МТМ» про те, що ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» не було виставлено остаточних рахунків для здійснення оплати на всю суму відповідних актів, та твердження, що у звязку із зазначеним ОСОБА_2 не міг визначити дату, з якої починається перебіг строку для здійснення оплати, оскільки рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє сторону від обовязку здійснити остаточний розрахунок по кожному окремому випадку виконаних робіт в межах строку, передбаченого п. 2.8 Договору, а саме: протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання ОСОБА_4 прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до приписів ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Із змісту ст.12 ГПК України слідує, що господарський суд розглядає спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Вирішуючи спір, суд враховує, що відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Право на судовий захист у господарському процесі реалізується через право на позов. Перелік осіб, які мають право звертатися за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, надано в ст. ст. 1, 2 ГПК України.

Звертаючи з позовом до суду позивач самостійно визначає в чому полягає порушення його прав та охоронюваних законом інтересів іншою стороною відповідачем; викладає обставини, якими обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу та зазначає певну матеріально-правову вимогу до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Суд, розглядаючи заявлені позовні вимоги, зясовує наявність чи відсутність факту порушення матеріального права або охоронюваного законом інтересу, і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судові рішення на підставі статті 124 Конституції України, частини першої статті 4-5, частини першої статті 84 ГПК судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території. Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно.

Відповідно до п. 9 зазначеної Постанови резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). У резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

При цьому господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів свідчить про те, що господарський суд не вправі ухвалювати судове рішення нечіткого, альтернативного характеру, яке допускає його неоднозначне розуміння та можливість вибору самими сторонами у справі, порядку і способу виконання даного рішення.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях чи носити нечіткий (загальний) характер. Конституційне право на судовий захист передбачає як невідємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Вимоги, які позивач за зустрічним позовом просить суд зобовязати відповідача виконати, не містить вказівки на конкретні дії, які саме відповідач повинен виконати.

Зобовязання відповідача виконати умови договору, шляхом надання ОСОБА_2 «МТМ» по кожному окремому випадку акту прийому-передачі та шляхом направлення по кожному конкретному випадку акту здачі-приймання виконаних робіт носять загальний (нечіткий) характер та у разі задоволення позову рішення суду не може бути реально виконано. Крім того, акти, за якими заявлено суму до стягнення за первісним позовом, є підписаними повноважними представниками ОСОБА_2 «МТМ» та ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» та скріплені печатками обох підприємств.

За таких обставин, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Щодо витрат на послуги адвоката, заявлених ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» до стягнення з ОСОБА_2 «МТМ», у розмірі 25000 грн, то суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються обставини надання товариству адвокатом правової допомоги саме за даною справою (договір про надання правової допомоги від 11 квітня 2016 року, укладений між позивачем адвокатом ОСОБА_4, не містить посилань про надання правової допомоги саме по справі № 908/1297/16), а також не доведено обставин здійснення позивачем оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі саме в якості оплати послуг адвоката та безпосередньо адвокату, оскільки оплата таких послуг за зазначеним договором була здійснена позивачем на користь отримувача - ФОП ОСОБА_4, про що свідчить платіжне доручення № 281 від 08.07.2016. Таким чином, зазначені витрати не є витратами на послуги адвоката та, відповідно, не є судовими витратами в розумінні ст.44 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за первісним позовом, подання апеляційної та касаційної скарг покладаються на ОСОБА_2 «Міські теплові мережі», за зустрічним залишаються за ОСОБА_2 «Міські теплові мережі».

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ», м. Запоріжжя до ОСОБА_2 «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя про стягнення суми задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69035, АДРЕСА_1, ) заборгованість у розмірі 430005 (чотириста тридцять тисяч пять) грн 04 коп. за Договором підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт № 398 від 22.04.2013 та 6450 (шість тисяч чотириста пятдесят) грн 08 коп. судового збору за подання позову до суду, 7095 (сім тисяч девяносто пять) грн 09 коп. за подання апеляційної скарги, 7740 (сім тисяч сімсот сорок) грн 10 коп. за подання касаційної скарги. Видати наказ.

3. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ», м. Запоріжжя про зобовязання виконати умови договору відмовити у повному обсязі.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "3" квітня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.