ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" березня 2017 р.Справа № 916/245/17

За позовом: Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області

До відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Лагуна"

про стягнення

Суддя Рога Н. В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності № 01-05.1/696 від 05.07.2016 р.

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: Позивач, Комунальне підприємство (далі - КП) "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) "Лагуна" про стягнення основної заборгованості у сумі 157 213 грн. 47 коп., пені у сумі 3 378 грн. 48 коп., інфляційних втрат у сумі 789 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп.

23 лютого 2017р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з ОСББ "Лагуна" основну заборгованість у сумі 27 582 грн. 72 коп., пеню у сумі 3 378 грн. 49 коп., інфляційні втрати у сумі 789 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп.

09 березня 2017р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з ОСББ "Лагуна" пеню у сумі 3 378 грн. 49 коп., інфляційні втрати у сумі 789 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп.

Представник позивача уточнену позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "сплив строк зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

01 січня 2009р. між КП "Іллічівськтеплоенерго" Іллічівської міської ради Одеської області (Енергопостачальна організація) та ОСББ "Лагуна" (ОСОБА_2) був укладений Договір №208-Ж460 (далі Договір), згідно п.1.1 якого Енергопостачальна організація зобов`язується постачати Споживачеві вчасно та відповідної якості теплову енергію на опалення та гаряче постачання в обсягах відповідно до Договору, а ОСОБА_2 зобовязується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.01.2010р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4 Договору). Згідно п.10.3 Договору припинення Договору не звільняє ОСОБА_2 від обовязку повної сплати спожитої теплової енергії.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що теплова енергія постачається ОСОБА_2 в обсягах згідно з додатком №1 до цього Договору на такі потреби: опалення в період опалювального сезону (який встановлюється місцевими державними адміністраціями або органами місцевого самоврядування); гаряче водопостачання - в період, який встановлюється місцевими державними адміністраціями або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору ОСОБА_2 зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Згідно з п.5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться: по обєктах, на яких встановлені прилади обліку теплової енергії по цим приладам обліку, по обєктах, які не мають приладів обліку розрахунковим способом.

За умовами розділу 6 Договору тарифи за надані послуги на момент укладення Договору з урахуванням ПДВ становлять: абонентська плата за 100 Ккал/год приєднаного навантаження 1 грн. 22 коп. Нараховується щомісяця протягом року; плата за споживчу теплову енергію 104 грн. 26 коп. за 1 Гкал. Нараховується за фактичне споживання теплової енергії у кожному місяці. Розмір плати за послуги може бути змінено в односторонньому порядку, на підставі рішення Іллічівської міської ради. Розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (цін). Розрахунковим періодом щодо сплати ОСОБА_2 ціни наданих послуг за цим Договором є календарний місяць. Сплата за теплову енергію ОСОБА_2 здійснюється щомісячно по рахунках Енергопостачальної організації протягом 3 банківських днів від часу отримання рахунку.

Обсяги постачання теплової енергії ОСОБА_2 встановлені Додатком №1 до Договору.

Позивач зазначає, що на адресу відповідача було направлено повідомлення щодо встановлення тарифів на опалення №01.-05.1/778 від 11.07.2016р., №01-05.1/1174 від 04.11.2016р., №01-05.1/1205 від 14.11.2016р., якими було зазначено нові тарифи на опалення на підставі Постанов НКРЕП №955, 1102 від 09.06.2016р. Також, на адресу відповідача було надіслано повідомлення на виконання вимог рішення Чорноморської міської ради Одеської області від 10.06.2016р. №98-VII "Про затвердження Статуту комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області (у новій редакції) про зміну назви комунального підприємства "Іллічівськтеплоенерго" на комунальне підприємство "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області.

Позивач у справі зазначає, що він належним чином виконував свої зобовязання щодо постачання теплової енергії в період з жовтня 2016р. по грудень 2016р., що підтверджується актом про включення систем опалення та розпорядженням Чорноморського міського голови про початок опалювального сезону 2016-2017рр. ОСОБА_2 свої зобовязання щодо оплати наданих послуг своєчасно не виконав та станом на дату подачі позову мав заборгованість у розмірі 157 213 грн. 47 коп.

Згідно п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 1198 від 03.10.2007р. споживач зобовязаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за споживчу теплову енергію.

Крім того, відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається .

Позивач зазначає, що відповідно до п.7.2.3 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

У звязку із неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за Договором, на підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 3 378 грн. 49 коп. , яку просить суд стягнути з ОСББ "Лагуна" .

Крім тог, позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням неналежного виконання ОСОБА_2 свого грошового зобовязання, позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп. та інфляційні втрати у сумі 789 грн. 89 коп., які також просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Дослідивши матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Згідно ст. ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ця ж норма міститься у ст.20 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання вбачається, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду

За умовами ч. 6 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. П. 40 Правил користування тепловою енергією передбачає, що споживач зобовязаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2009 р. між КП "Іллічівськтеплоенерго" Іллічівської міської ради Одеської області (Енергопостачальна організація) та ОСББ "Лагуна" (ОСОБА_2) був укладений Договір №208-Ж460, згідно п.1.1 якого Енергопостачальна організація зобов`язується постачати Споживачеві вчасно та відповідної якості теплову енергію на опалення та гаряче постачання в обсягах відповідно до Договору, а ОСОБА_2 зобовязується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору ОСОБА_2 зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Згідно з п. 5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться: по обєктах, на яких встановлені прилади обліку теплової енергії по цим приладам обліку, по обєктах, які не мають приладів обліку розрахунковим способом.

Відповідно до п.6.2 - п.6.5 Договору розмір плати за послуги може бути змінено в односторонньому порядку, на підставі рішення Чорноморської міської ради. Розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (цін). Розрахунковим періодом щодо сплати ОСОБА_2 ціни наданих послуг за цим Договором є календарний місяць. Сплата за теплову енергію ОСОБА_2 здійснюється щомісячно по рахунках Енергопостачальної організації протягом 3 банківських днів від часу отримання рахунку.

Обсяги постачання теплової енергії ОСОБА_2 встановлені Додатком №1 до Договору.

За матеріалами справи, на адресу відповідача було направлено повідомлення щодо встановлення тарифів на опалення №01.-05.1/778 від 11.07.2016р., №01-05.1/1174 від 04.11.2016р., №01-05.1/1205 від 14.11.2016р., якими було зазначено нові тарифи на опалення на підставі Постанов НКРЕП №955, 1102 від 09.06.2016р.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ,а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання щодо постачання теплової енергії на опалення та гарячу воду виконав належним чином, але оплати за надані послуги у встановлені Договором строки не отримав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст..612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п.7.2.3 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За матеріалами справи, ОСББ "Лагуна" за отримані послуги з опалення розрахувалося несвоєчасно, у звязку з чим на підставі зазначеного пункту Договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у сумі 3 378 грн. 49 коп., яку слід стягнути з ОСББ "Лагуна".

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп. та інфляційні втрати у сумі 789 грн. 89 коп., у звязку з чим вимога позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у зазначеній сумі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що за наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, розмір пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, може бути зменшений за рішенням господарського суду, при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лагуна" є неприбутковою організацією та ним вживалися конкретні заходи щодо погашення заборгованості (вартість за отримані послуги сплачено у повному обсязі), що засвідчує усвідомлення відповідачем необхідності розрахунку з позивачем та відповідальності за невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у випадку коли порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з ОСББ "Лагуна" до 1 689 грн. 25 коп.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області - задовольнити частково .

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лагуна" (68003, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд.44/31, ) на користь Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області (68002, м. Чорноморськ, вул. Торгова, 2-а, , р/р 6558 в філії Одеського управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 328845) пеню у сумі 1 689 грн. 25 коп., інфляційні втрати у сумі 789 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 362 грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн. 00 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 квітня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога