УХВАЛА

21.03.2017Справа №4/7
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фонів Даліз-Фінанс", що діє в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Класік"

про заміну сторони (стягувача) його правонаступником

За позовомПублічного акціонерного товариства "Енергобанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвікта" Приватного акціонерного товариства "Інвіктта-Маяк"
про стягнення 19 388 719,47 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від заявника Кійко Є.А., за дов.;

від позивача Щербина О.Ю. за дов.;

від відповідача 1 не з'явився;

від відповідача 2 Різник О.Ю. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 по справі №4/7 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвікта" на користь Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" простроченої заборгованості за кредитом 16 887 175 грн. 53 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 2 402 819 грн. 66 коп., пені за прострочення сплати процентів за кредитом - 98724 грн. 28 коп., 12 750 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У рахунок погашення заборгованості в розмірі 19388719,47 грн. за кредитним договором № 301-01 з Публічного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергобанк"(04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, ) звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме:

- на об'єкт незавершеного будівництва - частину виробничого корпусу № 7, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр.-кт Московський, буд. 8, загальною площею 7 387,2 кв.м., що прийнято в заставу ПАТ "Енергобанк" відповідно до Договору застави від 13.01.2003р., що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим №180 та належить Публічному акціонерному товариству "Інвікта-Маяк" (04073, м. Київ, пр.-кт. Червоних Козаків, 8, ) на праві власності, з початковою ціною продажу з прилюдних торгів в розмірі 90% від вартості предмету застави, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

09.07.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2012, яке набрало законної сили 09.07.2012 видано накази.

07.02.2017 через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фонів Даліз-Фінанс", що діє в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Класік" подана заява про заміну сторони (стягувача) його правонаступником.

Подана заява мотивована тим, що між ПАТ «Енергобанк» та заявником було укладено договір №1 відступлення права вимоги від 29.02.2012, згідно з умовами якого позивач відступив заявнику в повному обсязі право вимоги за Кредитним договором в загальній сумі 24 843 697,14 грн.

Заявник, пославшись на ст. 512 ЦК України, ст. 25 ГПК України, ст. 27 Закону України «Про заставу» просив суд замінити позивача (стягувача) на його правонаступника, як забезпеченого кредитора, вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна ПАТ «Інвікта-Маяк».

Ліквідатором ПАТ «Інвікта-Маяк» подані заперечення на заяву про заміну сторони (стягувача) його правонаступником.

Розглянувши подану заяву про зміну позивача (стягувача) на його правонаступника як забезпеченого кредитора, вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №910/2526/14 ПрАТ «Інвікта-Маяк» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка наразі триває.

Визнання ПрАТ «Інвікта-Маяк» банкрутом стало підставою для закриття виконавчого провадження №36425237 з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.06.2012 у справі №4/7, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2015.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон) визначено, що цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України (постанови Верховного суду України у справі №3-1095гс15 від 23.12.2015р., у справі №3-957гс15 від 04.11.2015р.).

Порядок заміни кредиторів у справі про банкрутство врегульований ст. 21 Закону. Вказаною статтею визначено, що питання про заміну кредиторів вирішується господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство.

Так, судом встановлено, що ТОВ КУА АПФ «Даліз-Фінанс» в межах справи про банкрутство ПрАТ «Інвікта-Маяк» №910/2526/14 було подано заяву про заміну заставного кредитора ПАТ «Енергобанк», яка обґрунтовувалась також договором про відступлення права вимоги від 29.02.2012.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.09.2016 у справі №910/2526/14 відмовлено ТОВ КУА АПФ «Даліз-Фінанс» в задоволенні заяви про заміну забезпеченого кредитора ПАТ «Енергобанк».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі №910/2526/14 апеляційну скаргу ТОВ «КУА «АПФ «Даліз-Фінанс» на ухвалу господарського суду м. Києва від 22.09.2016 залишено без задоволення, а ухвалу суду від 22.09.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.02.2017 у справі №910/2526/14 відмовлено у прийнятті касаційної скарги ТОВ «КУА «АПФ «Даліз-Фінанс» на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Отже, ухвала Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 у справі №910/2526/14 набрала законної сили.

По суті розгляду заяви судом встановлено, що зобов'язання ПрАТ «Інвікта-Маяк» перед ПАТ «Енергобанк» виникли на підставі нотаріально посвідчених договору застави від 13.01.2003 за реєстровим №180, договору про внесення змін до договору застави від 29.07.2007 за реєстровим №781, за якими банкрут є заставодавцем, а ПАТ «Енергобанк» - заставодержателем.

Право вимоги ПАТ «Енергобанк» на звернення стягнення на заставне майно підтверджено рішенням господарського суду м. Києва у справі №4/7 від 14.06.2012, яке набрало законної сили та є обов'язковим на всій території України.

Судами в ухвалі від 22.09.2016 та постанові від 06.12.2016 у справі №910/2526/14 зроблено висновок, що договір про відступлення права вимоги від 29.02.2012 не посвідчує переходу прав ПАТ «Енергобанк» до ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» на звернення стягнення на заставне майно. З урахуванням положень ст. 513 ЦК України, ст.13, 16 Закону України «Про заставу», ст.24 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.182, 190, 210, 220 ЦК України, відступлення права вимоги за договором застави нерухомого майна, який є нотаріально посвідченим відбувається за нотаріально посвідченим правочином, тільки тоді у нового кредитора виникає право застави. ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс», як на підставу своїх вимог посилається на договір від 29.02.2012, який укладений у простій письмовій формі і не може посвідчувати переходу прав вимоги за нотаріально посвідченим договором, за яким ПрАТ «Інвікта-Маяк» є боржником. Крім того, відступлення права вимоги за Договором від 29.02.2012, яке забезпечене заставою не припиняє відносин застави між ПАТ «Енергобанк» та ПрАТ «Інвікта-Маяк», оскільки підстави для припинення застави визначені ст. 28 Закону України «Про заставу» і вказаний перелік не містить такої підстави припинення застави як перехід права власності на заставлене майно або перехід майнових прав до третьої особи.

Отже, питання про заміну стягувача - ПАТ «Енергобанк» на ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» на підставі договору №1 про відступлення права вимоги від 29.02.2012 було вирішене в межах провадження у справі №910/2526/14 про банкрутство ПрАТ «Інвікта-Маяк», як це передбачено нормативними положеннями Закону і не може вирішуватися в загальному порядку, так як боржника визнано банкрутом і всі правовідносини, пов'язані з ним вирішуються в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачається, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» у своїй заяві безпідставно посилається на ст. 27 Закону України «Про заставу», так як при переході прав вимоги за основним зобов'язанням застава зберігає свою силу, а відступлення прав вимоги по основному зобов'язанню не означає одночасного переходу права вимоги за договором застави від заставодержателя до нового кредитора по основному зобов'язанню.

Отже, посилання ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» на ст. 27 Закону України «Про заставу» як на одну із підстав своїх вимог у заяві про заміну стягувача є безпідставним.

Також при розгляді заяви, судом встановлено, що договір відступлення права вимоги з ПАТ «Енергобанк» було укладено 29.02.2012. Однак, заявник звернувся з заявою про зміну кредитора в межах провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Інвікта-Маяк» №910/2526/14 тільки 25.02.2016, тобто через чотири роки і в задоволенні вказаної заяви судом в межах провадження у справі про банкрутство було відмовлено.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України передбачається, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК передбачається, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Доказів звернення ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» до ПрАТ «Інвікта-Маяк» із вимогою про виконання зобов'язання із підтвердженням переходу прав до нового кредитора у зобов'язанні, до ліквідаційної комісії ПрАТ «Інвікта-Маяк» із вимогами до боржника (із 30.07.2012р. до 21.05.2014р. підприємство перебувало в процедурі самоліквідації оголошення про яку розміщувалося публічно і згідно ЦК України всі кредитори заявляють свої вимоги до ліквідаційної комісії, копія протоколу від 30.07.2012 додається), до суду із вимогами до боржника у процедурах банкрутства (всі офіційні публікації було здійснено на сайті ВГСУ, Міністерства юстиції України), до суду в загальному порядку для захисту своїх порушених прав, заявник не надав суду.

Постановою державного виконавця від 06.02.2013 року ВП №36425237 було відкрите виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №4/7 від 09.07.2012, у якому стягувачем є ПАТ „Енергобанк", а не ТОВ „КУА АПФ „Даліз-Фінанс". Задоволення вимог ПАТ „Енергобанк" за рахунок належного ПрАТ „Інвікта-Маяк" нерухомого майна, що є предметом застави не відбувалося.

Згідно ч. 3 п. 1.4 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво, у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, айв інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК України щодо прав сторін у судовому процесі.

Таким чином, процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, може здійснити процесуальне правонаступництво.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Отже, законом передбачається можливість заміни сторони у зобов'язанні лише на будь-якій стадії судового процесу, а також на стадії виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент існування виконавчого провадження) передбачається, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2012 у справі №4/7 закінчене, про що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено постанову від 11.08.2015 у ВП №36425237.

Статтею 25 ГПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент існування виконавчого провадження) ст. 121-4 ГПК (в чинній редакції) не передбачається можливості зміни стягувача після закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення, як останньої стадії судового процесу.

Відтак, заміна сторони (стягувача) в судовому процесі №4/7 вже після закінчення виконавчого провадження №36425237 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2012, як останньої стадії судового процесу законом не передбачається.

Враховуючи викладене, у задоволенні зави про заміну позивача (стягувача) ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «ДАЛІЗ- ФІНАНС», що діє в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «ДАЛІЗ-КЛАСІК» на суму 19 388 719,47 грн., як забезпеченого кредитора, вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна ПрАТ «Інвікта-Маяк» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 25, 86, ГПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони (стягувача) його правонаступником.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко