ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2017 Справа № 904/1756/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особи регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман

до приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за невірно вказану масу вантажу у перевізному документі

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: представник Шиян Є.І. - довіреність № ББУ/ПУ477/ВП16 від 13.12.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) про стягнення 41210грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у накладних №45268331 та №45268646 неправильно зазначив масу вантажу, що підтверджується комерційним актом №БН729208/184 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729207/183 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729210/186 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729206/182 від 30.09.2016 і стало підставою для нарахування штрафу, який у добровільному порядку відповідач не оплатив, що і стало підставою звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2017 справу №904/1756/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 15.02.2017 за вих.№2022/96 ухвалою суду від 27.02.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 21.03.2017.

21.03.2017 отримано відзив відповідача в якому останній посилається на порушення позивачем вимог щодо об'єднання позовних вимог. Крім того, звертає увагу суду, що комерційний акт є тільки одним із доказів, який господарський суд оцінює в сукупності з іншими доказами. Позивач не проводив перевірку вантажу на станції призначення, факт недостачі не підтверджено документально, оскільки акти складено з порушенням Правил складання актів, а тому вони не можуть бути належними доказами.

Суд оголошував перерву з 21.03.2017 до 23.03.2017.

23.03.2017 від позивача отримано заперечення на відзив в яких вказано, що у період з 21.09.2016 по 30.09.2016 вагони знаходилися на 41 колії сортувального парку в очікуванні дозування, у зв'язку з відсутністю засобів для переважування. 30.09.2016 вагони подано на вантажний двір ст.Красноармійськ для дозування вантажу. Після дозування надлишків вантажу складено комерційні акти. З аналізу чинного законодавства можна встановити, що підставою відповідальності вантажовідправника за невірно зазначену масу вантажу може бути комерційний акт або акт загальної форми.

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 21.03.2017.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 21.03.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2017, позивач не забезпечив явку свого представника; повноважний представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечує, згідно наданого відзиву.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

На думку суду неявка у судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 на підставі залізничної накладної №45268331 відправлено вагон №56267404 з вантажем - вугілля кам'яне марки Г-газовий зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці.

30.09.2016 на проміжній станції Красноармійськ на підставі акта загальної форми №23701 від 06.10.2016 здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу.

30.09.2016 складено комерційний акт БН729208/184 в якому встановлено: по документу числиться: брутто не вказано, тара з документу 22200кг, нетто 68500кг. При подачі вагону на 150 тонні вагонні ваги станції перевірені 23.07.2016 виявилося вага брутто складає 92250кг., тара з документа 22200кг., вага нетто 70050кг., що більше, ніж вказано у накладній на 1550кг. і поверх ГП на 1050кг. Поверхня на рівні бортів, укатан, маркований продольними бороздами, маркування не порушено. Двері, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон в технічному відношенні справний. При переважуванні вагону №56267404 виявилося: тара з документа 22200кг., вага нетто 69930кг.

20.09.2016 на підставі залізничної накладної №45268331 відправлено вагон №60461027 з вантажем - вугілля кам'яне марки Г-газовий зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці.

30.09.2016 на проміжній станції Красноармійськ на підставі акта загальної форми №23702 від 06.10.2016 здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу.

30.09.2016 складено комерційний акт БН729207/183 в якому встановлено: по документу числиться: брутто не вказано, тара з документу 23500кг, нетто 69650кг. При подачі вагону на 150 тонні вагонні ваги станції перевірені 28.07.2016 виявилося вага брутто складає 94700кг., тара з документа 23500кг., вага нетто 71200кг., що більше, ніж вказано у накладній на 1550кг. і поверх ГП на 1200кг. Поверхня на рівні бортів, укатан, маркований продольними бороздами, маркування не порушено. Двері, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон в технічному відношенні справний. При переважуванні вагону №60461027 виявилося: тара з документа 23500кг., вага нетто 69950кг.

20.09.2016 на підставі залізничної накладної №45268331 відправлено вагон №56869431 з вантажем - вугілля кам'яне марки Г-газовий зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці.

30.09.2016 на проміжній станції Красноармійськ на підставі акта загальної форми №23697 від 04.10.2016 здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу.

30.09.2016 складено комерційний акт БН729206/182 в якому встановлено: по документу числиться: брутто не вказано, тара з документу 23200кг, нетто 68750кг. При подачі вагону на 150 тонні вагонні ваги станції перевірені 28.07.2016 виявилося вага брутто складає 93250кг., тара з документа 23200кг., вага нетто 70050кг., що більше, ніж вказано у накладній на 1300кг. і поверх ГП на 1050кг. Поверхня на рівні бортів, укатан, маркований продольними бороздами, маркування не порушено. Двері, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон в технічному відношенні справний. При переважуванні вагону №56869431 виявилося: тара з документа 23200кг., вага нетто 68750кг.

20.09.2016 на підставі залізничної накладної №45268646 відправлено вагон №60414786 з вантажем - вугілля кам'яне марки Г-газовий зі станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці.

30.09.2016 на проміжній станції Красноармійськ на підставі акта загальної форми №23703 від 06.10.2016 здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу.

30.09.2016 складено комерційний акт БН729210/186 в якому встановлено: по документу числиться: брутто не вказано, тара з документу 23600кг, нетто 69900кг. При подачі вагону на 150 тонні вагонні ваги станції перевірені 28.07.2016 виявилося вага брутто складає 91150кг., тара з документа 23600кг., вага нетто 71550кг., що більше, ніж вказано у накладній на 1650кг. і поверх ГП на 1550кг. Поверхня на рівні бортів на 10см., укатан, маркований продольними бороздами, маркування не порушено. Двері, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон в технічному відношенні справний. При переважуванні вагону №60414786 виявилося: тара з документа 23600кг., вага нетто 69770кг.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих позивачем на вимогу суду в судове засідання та заслухавши повноважних представників сторін в судовому засіданні, проаналізувавши правову позицію відповідача суд дійшов висновку, що позовні вимоги, слід визнати обґрунтованими, документально доведеними, такими, що не суперечать чинному законодавству України, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме: пункту 2.1. та пункту 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобов'язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Отже, з огляду на наведене, при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника.

Водночас, в порушення наведених нормативних приписів, відповідачем при заповненні залізничних накладних №45268331 та №45268646 було допущено помилку у масі вантажу в вагонах №56267404, №56869431, №60461027, №60414786, що підтверджується комерційним актом №БН729208/184 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729207/183 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729210/186 від 30.09.2016, комерційним актом №БН729206/182 від 30.09.2016.

Отже, має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

Згідно статті 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При винесенні даного рішення судом також були враховані роз'яснення президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002 (зі змінами та до доповненнями), відповідно до пункту 6.2. яких у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Керуючись положеннями Статуту залізниць України, Правил видачі вантажів, ст.ст. 551, 908, 909, 921 Цивільного кодексу України, ст.ст. 233, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.76; ідентифікаційний код 00178353) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22; ідентифікаційний код 40150216) 41210,00грн. (сорок одна тисяча двісті десять грн. 00 коп.) штрафу; 1600,00грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

24.03.2017

Суддя І.В. Петренко