УХВАЛА

29 березня 2017 року Справа № 913/1373/16

Провадження №12б/913/1373/16

За заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про банкрутство

Суддя ОСОБА_2
Секретар судового засідання ОСОБА_3
У засіданні брали участь:
від кредиторів ОСОБА_4, начальник відділу правового забезпечення, довіреність № 106 від 01.03.2017 (ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання");
від боржникаОСОБА_5, представник за довіреністю від 14.12.2016 (ТОВ "Завод сталевої дробі");
розпорядник майнаОСОБА_6 не прибув;

Обставини справи: банкрутство за загальною процедурою, встановленою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343 - ХІІ (в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, який набрав чинності з 19.01.2013) (далі за текстом - Закон про банкрутство); попереднє судове засідання.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, суд

встановив:

Ухвалою від 03.01.2017 господарським судом:

- порушено провадження у справі про банкрутство боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі, 93404, м. Сєверодонецьк Луганської області, вул. Енергетиків, буд. 8, ідентифікаційний код 32804063;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТОВ Завод сталевої дробі;

- введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ Завод сталевої дробі;

- розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6, свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.07.2013 № 1132.

Оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі, здійснено 05.01.2017.

Встановлений ч. 1 ст. 23 Закону граничний строк для пред'явлення вимог кредиторами спливає 05.02.2017.

30.01.2017 (згідно штампу суду) до суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВКФ Південно-східний проект надійшла заява із грошовими вимогами до боржника в сумі 460738,44 грн. основного боргу, 6911,08 грн. судових витрат та 9352,99 грн. авансового внеску для примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №910/17147/16 від 06.12.2016 та віднесення вказаних вимог до четвертої черги грошових вимог.

На обґрунтування вимог, викладених у заяві, кредитором зазначене наступне.

Вимоги ТОВ ВКФ Південно-Східний проект (надалі - Заявник) ґрунтуються на договірних відносинах між ТОВ Завод сталевої дробі та Заявником на підставі укладеного 15 квітня 2016 року договору поставки товару № 150416.

27.07.2016 Заявник відвантажив перевізникові Товар у порядку і на умовах, обумовлених у специфікації від 20.07.2016, а саме:

- перша партія - пісок формувальний (7т) та порошок ППЕ-88 (15т) згідно з рахунком на оплату №727-03 від 27.07.2016 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 124967,94 грн. та видатковою накладною №727-03 від 27.07.2016;

- друга партія - цегла ХП-4-4 (8,7 т), цегла ХП-4-1 (1,45 т), цегла МКВ-72-1 (1,3 т), цегла МКВ-72-7 (2,4 т), цегла МКВ-72-8 (1,2 т), цегла ША5 (2,8 т), порошок ПШКА (3 т), піддони (13 шт.) згідно з рахунком на оплату № 727-02 від 27.07.2016 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 335770,50 грн. та видатковою накладною № 727-02 від 27.07.2016.

Товар на загальну суму 460738,44 грн. отримано ТОВ Завод сталевої дробі у повному обсязі, оплата з боку TOB ЗСД не відбулася.

TOB ВКФ Південно-східний проект звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Боржника грошових коштів за договором поставки товару №150416 від 15.04.2016 в сумі 460738,44 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.10.2016 стягнуто з ТОВ Завод сталевої дробі на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВКФ Південно-східний проект 460738,44 грн. основного боргу та 6911,08 грн. судового збору.

13.12.2016 Сєверодонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області відкрито виконавче провадження №53116251 на підставі наказу господарського суду м. Києва від 06.12.2016 по справі №910/17147/16 про примусове виконання рішення господарського суду м. Києва від 19.10.2017 №910/17127/16, яке набрало законної сили 06.12.2016. У відповідності до положень статті 26 Закону України Про виконавче провадження Заявником було сплачено авансовий внесок у розмірі 9352,99 грн., що підтверджується копією квитанції від 08.12.2016.

Листом від 23.01.2017 №23/1 боржник та арбітражний керуючий - розпорядник майна ОСОБА_6 повідомили, що кредиторські вимоги ТОВ ВКФ Південно-Східний проект до ТОВ Завод сталевої дробі в сумі 460738,44 грн. основного боргу та 6911,08 грн. судових витрат визнаються Боржником повністю та у відповідності до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом може бути віднесені до четвертої черги. Вимоги Кредитора щодо відшкодування суми 9352,99 грн., яка є авансовим внеском для примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/17147/16 від 06.12.2016 - боржником не визнаються з огляду на те, що згідно з ухвалою Господарського суду Луганської області за справою №913/1373/16 введено мораторій на задоволення вимог Кредиторів та у відповідності до ч.ч.1,3,7 ст.19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги до боржника, сума авансового внеску не може бути використана виконавчою службою на приведення в дію наказу суду №910/17147/16 виданого 16.12.2016 Господарським судом м. Києва.

Стосовно суми сплаченого авансового внеску суд зазначає наступне.

Сума 9352,99 грн. авансового внеску є збитками кредитора.

Вимоги кредитора ТОВ ВКФ Південно-Східний проект в сумі 9352,99 грн. авансового внеску для примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №910/17147/16 від 06.12.2016 визнаються судом, оскільки відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» обовязковою умовою для відкриття виконавчого провадження є сплата авансового внеску.

Заявлені кредитором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВКФ Південно-східний проект вимоги судом визнаються в заявленій в сумі 460738,44 грн. основного боргу, 6911,08 грн. судових витрат та 9352,99 грн. авансового внеску для примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №910/17147/16 від 06.12.2016.

07.02.2017 (згідно штампу суду, 02.02.2017 згідно відтиску поштового штемпеля на конверті) до суду від ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку надійшла заява із грошовими вимогами до боржника в сумі 200347,40 грн.

23.02.2017 на адресу суду надійшло уточнення до заяви від 20.02.2017 №2894/08-19/1 УПФУ в м. Сєверодонецьку, за яким кредитор просить суд визнати грошові вимоги щодо боржника ТОВ Завод сталевої дробі у сумі 188347,40 грн. (з них за СП№1 за період з 01.07.2014 по 03.01.2017 у сумі 83599,12 грн. та за СП№2 за період з 01.10.2014 по 03.01.2017 у сумі 104748,28 грн.) обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, включити їх до реєстру вимог кредиторів.

На обґрунтування вимог, викладених у заяві, кредитором зазначене наступне.

Протягом часу з 06.02.2015 по 25.11.2016 ТОВ Завод сталевої дробі перебувало на обліку Центральному обєднаному управлінні ПФУ в м. Києві.

До реєстрації в Центральному обєднаному управлінні ПФУ в м. Києві ТОВ Завод сталевої дробі тривалий час було зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ТОВ Завод сталевої дробі 26.11.2016 було зареєстровано як страхувальник в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку Луганської області.

08.02.2017 на адресу ОСОБА_7 від Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов скоригований акт прийому-передачі залишків від 30.01.2017 №16 (скоригований на суму 12000,00 грн. з урахуванням платіжного доручення від 26.01.2017 №75) по страхувальнику ТОВ Завод сталевої дробі.

На підставі вищенаведеного, ТОВ Завод сталевої дробі є боржником у відношенні до УПФУ в м. Сєверодонецьку Луганської області за такими платежами:

Список № 1 за період з 01.07.2014 по 03.01.2017 - 83599,12 грн.

Список № 2 за період з 01.10.2014 по 03.01.2017 - 104748,28 грн.

Всього 188347,40 грн.

Згідно відповіді Луганського окружного адміністративного суду №01-06/3617 від 01.02.2017 у базі даних відсутня інформація стосовно адміністративного провадження за позовом УПФУ в м. Алчевську Луганської області до ТОВ Завод сталевої дробі.

Згідно відповіді Алчевського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області №64/15.2.31 від 08.02.2017 року на виконанні у Алчевському міському ВДВС виконавчі документи щодо стягнення заборгованості з ТОВ Завод сталевої дробі на користь ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області не перебувають.

Листом від 14.02.2017 №1402/17 боржник та арбітражний керуючий - розпорядник майна ОСОБА_6 повідомили, що кредиторські вимоги на суму 81199,44 грн. Боржником визнаються та у відповідності до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та можуть бути віднесені до четвертої черги; в задоволенні кредиторської вимоги на суму 116748,28 грн. просять відмовити з наступних підстав.

Кредиторські вимоги не співпадають з даними бухгалтерського обліку Боржника та визнаються ним лише частково, а саме на суму 81199,44 грн., що підтверджується ОСОБА_5 звірення розрахунків за платежами, які сплачені до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м Києві на 30.12.2016.

Вимога, щодо стягнення заборгованості на суму 116748,28 грн., є не обґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності, Так, як в бухгалтерському обліку ТОВ Завод сталевої дробі станом на 14.02.2017 жодним чином не відображена, письмового підтвердження, як, наприклад, ОСОБА_5 звірення розрахунків на 30.12.2016 немає, докази передачі чи відправлення на адресу Боржника, будь-яких документів та розрахунків, щодо заборгованості на суму 116748,44 грн. відсутні.

20.03.2017 на адресу суду надійшли пояснення по справі від 16.03.2017 №4426/09-19/1, за якими УПФУ в м. Сєверодонецьку повідомив суду, що кредитором було проведено звірення сум заборгованості з боржником, за результатами якого було складено акт, в якому відображено заборгованість на дату звірення розрахунків.

Згідно акту звірки №36 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «а» та «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» станом на 14.03.2017 залишок заборгованості боржника перед ОСОБА_7 за період з 01.07.2014 по 03.01.2017 склав 188347,40 грн. Суми заборгованості за даними управління збігаються з сумами заборгованості ТОВ «Завод сталевої дробі».

Листом від 20.03.2017 №2003/17 боржник повідомив, що кредиторські вимоги УПФУ в м. Сєверодонецьку на загальну суму 188347,40 грн. визнаються повністю та у відповідності до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом можуть бути віднесені до 4 черги.

Заявлені кредитором ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку вимоги судом визнаються в сумі 188347,40 грн.

При визначенні черговості кредиторських вимог УПФУ в м. Сєверодонецьку суд виходить з наступного.

За приписами ст. 45 Закону про банкрутство у першу чергу задовольняються, в тому числі, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

У третю чергу підлягають задоволенню вимоги щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Норми ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року визначають страхові внески, як кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

З викладеної норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що фактичні витрати на виплату і доставку пенсій не входять до складу страхових внесків, визначних вказаними нормами.

Вказана позиція підтримується законодавцем також в положеннях частині 2 Прикінцевих положень згаданого закону. Так, підприємствами та організаціями здійснюється покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Отже, з викладеного вбачається, що не всі обов'язкові платежі, що підлягають перерахуванню згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", віднесені законодавцем до страхових внесків, визначених цим законом, а відповідно, не всі вимоги органів Пенсійного фонду України по заборгованості підприємств за такими обов'язковими платежами підлягають задоволенню відповідно до ст.45 Закону про банкрутство у другу чергу.

Таким чином, вимоги щодо покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за своєю правовою природою не відносяться ні до страхових внесків, ні до податків і зборів.

У звязку з вищевикладеним суд зобовязує розпорядника майна боржника ОСОБА_6 включити визнані судом вимоги до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

07.02.2017 (згідно штампу суду, 01.02.2017 згідно відтиску поштового штемпеля на конверті) до суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання надійшла заява із грошовими вимогами до боржника в сумі 15521772,27 грн.

На обґрунтування вимог, викладених у заяві, кредитором зазначене наступне.

01 лютого 2007 року між ТОВ Луганське енергетичне обєднання та ТОВ Завод сталевої дробі був укладений договір про постачання електричної енергії №А2245.

За змістом п. 1.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача, а Споживач сплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до Договору, які є його невідємною частиною.

У період з листопада 2014 року по березень 2016 року ОСОБА_1 належним чином виконувались взяті на себе зобовязання з постачання електричної енергії Боржнику. Це підтверджується складеними та підписаними сторонами ОСОБА_5 про використану електричну енергію за вказаний період.

Проте Споживачем не завжди своєчасно та у повному обсязі здійснювались розрахунки за спожиту у зазначений період електричну енергію, у т.ч.:

- листопад 2014 року, рахунок № 2245/11/1 від 01.12.2014 на суму 1770768,37 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.12.2014. Зазначену суму ТОВ Завод сталевої дробі сплатило повністю лише 02.08.2016;

- грудень 2014 року, рахунок № 2245/12/1 від 02.01.2015 на суму 3104384,15 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 02.01.2015. Рахунок частково сплачений на суму 819255,57 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у грудні 2014 року становить 2285128,58 грн.;

- січень 2015 року, рахунок № 2245/1/1 від 02.02.2015 на суму 2483014,36 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 02.02.2015. Рахунок частково оплачений на суму 350000 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у січні 2015р. становить 2133014,36 грн.;

- червень 2015 року, рахунок № 2245/6/1 від 01.07.2015 на суму 1770487,99 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.07.2015. Зазначену суму ТОВ Завод сталевої дробі сплатило повністю лише 29.07.2016;

- липень 2015 року, рахунок № 2245/7/1 від 03.08.2015 на суму 1619274,89 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 03.08.2015. Рахунок сплачений частково на суму 793638,04 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у липні 2015 року становить 825636,85 грн.;

- листопад 2015 року, рахунок № 2245/11/1 від 01.12.2015 на суму 2422855,15 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.12.2015. Рахунок сплачений частково на суму 2300000,00 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у листопаді 2015 року становить 122855,15 грн.;

- грудень 2015 року, рахунок № 2245/12/1 від 04.01.2016 на суму 827999,02 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 04.01.2015. Рахунок не оплачений. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у грудні 2015 р. становить 827999,02 грн.;

- січень 2016 року, рахунок № 2245/1/1 від 01.02.2016 на суму 1040530,09 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.02.2016. Рахунок сплачений частково на суму 1000000 грн. 00 коп. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у січні 2016р. становить 40530,09 грн.;

- лютий 2016 року, рахунок № 2245/2/1 від 01.03.2016 на суму 1960528,15 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.03.2016. Рахунок не оплачений. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у лютому 2016р. становить 1960528,15 грн.;

- березень 2016 року, рахунок № 2245/3/1 від 01.04.2016 на суму 1726279,52 грн. за спожиту активну електроенергію отриманий Боржником 01.04.2016. Рахунок не оплачений. Таким чином, заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі за спожиту активну електричну енергію у березні 2016 р. становить 1726279,52 грн.

Таким чином, усього заборгованість з оплати спожитої активної електричної енергії за період з листопада 2014 р. по березень 2016 р. становить 9921971,72 грн.

З огляду на порушення Боржником строків оплати спожитої електричної енергії ОСОБА_1 на підставі вищенаведених норм чинного законодавства нараховано:

- пеня у розмірі 1030650,31 грн.;

- 3% річних у розмірі 542639,11 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 4026511,13 грн.

Таким чином, загальна заборгованість ТОВ Завод сталевої дробі перед ТОВ Луганське енергетичне обєднання становить 15521772,27 грн., у т.ч. 1030650,31 грн.

Листом від 13.02.2017 №1302/17/1 боржник та арбітражний керуючий - розпорядник майна ОСОБА_6 просять суд задовольнити вимоги кредитора, щодо суми основної заборгованості за договором на суму 9921971,72 грн. та віднести до четвертої черги вимог кредиторів та заперечують проти задоволення грошових вимог Кредитора на суму 5599800,55 грн., з яких: пеня 1030650,31 грн., 3% річних 542639,11 грн., інфляційні втрати 4026511,13 грн. з підстав, викладених у відзиві.

20.03.2017 на адресу суду надійшли письмові пояснення від 15.03.2017 №01-31/2/68 на відзив про часткове визнання грошових вимог, за якими кредитор ТОВ «ЛЕО» вважає доводи Боржника помилковими з огляду на наступне.

Боржник визнає заборгованість з оплати спожитої активної електричної енергії за період з листопада 2014 року по березень 2016 року у розмірі 9921971,72 грн. та не визнає нарахування TOB «Луганське енергетичне обєднання» 1030650,31 грн. пені, 542639,11 грн. 3% річних та 4026511,13 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування своїх заперечень Боржник зазначає про нібито існування для нього в межах дії Договору про постачання електричної енергії від 01.02.2007 №А2245 (далі - Договір) форс-мажорних обставин, та ставить настання відповідальності за порушення Договору у вигляді штрафних та фінансових санкцій в залежність від складення акту про порушення.

1. Щодо настання форс-мажорних обставин.

Боржник помилково наполягає на автоматичному настанні для нього форс-мажорних обставин та, відповідно, безпідставному, на його думку, застосуванні з боку ОСОБА_1 штрафних та фінансових санкцій.

Надані Боржником сертифікати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) свідчать лише про те. що для останнього настали обставини непереборної сили щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. Але це в жодному разі не свідчить про настання для Боржника форс-мажорних обставин в межах договору про постачання електричної енергії від 01.02.2007 №А2245, який можливо розглядати як підставу звільнення Боржника від відповідальності за невиконання умов Договору.

Таким чином, Відповідач помилково вважає, що наявність сертифікату, який стосується здійснення ним податкових зобов'язань, автоматично звільняє його від виконання обов'язків за Договором.

Отже, Відповідач не довів дотримання ним вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, а також Закону про ТПП - щодо отримання сертифікату про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в межах дії договору про постачання електричної енергії від 01.02.2007 №А2245, а отже, посилання на настання для нього обставин непереборної сили є безпідставним.

Також твердження Боржника про настання для нього форс-мажорних обставин уявляється необґрунтованим з огляду на те. що Державною фіскальною службою йому надано дозвіл на перевезення вантажу (товару) до/з неконтрольованої території. На цьому, до речі, безпосередньо наголосив представник Боржника у судовому засіданні 27.02.2017.

Кредитор звертає увагу суду на те, що протягом спірного періоду (листопад 2014 року - березень 2016 року) Боржник з метою здійснення господарської діяльності продовжував споживати електричну енергію, що підтверджується підписаними сторонами ОСОБА_5 про використану електричну енергію та не заперечується Боржником.

Таким чином, факт продовження здійснення господарської діяльності Боржником виключає настання для нього форс-мажорних обставин, оскільки за своїм визначенням, наданим у ст.141 Закону про ТПП, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють здійснення господарської діяльності.

Більш того, Боржник протирічить сам собі: заперечує необхідність дотримання встановленої законодавством процедури підтвердження форс-мажорних обставин, одночасно додаючи в якості додатків до свого відзиву копії отриманих ним у встановленому порядку сертифікатів ТПП України (фактично, визнаючи таким чином, обовязковість її проходження).

Отже, факт отримання Боржником сертифікатів ТПП України повністю нівелює його твердження про автоматичність настання форс-мажорних обставин на території проведення АТО.

2. Щодо оформлення акту про порушення умов Договору.

Боржник, посилаючись на п. 4.6. Договору, зазначає, що. оскільки несвоєчасне виконання ТОВ «ЗСД» обов'язку щодо оплати спожитої електричної енергії є порушенням Договору, між сторонами мали бути складені відповідні акти про порушення.

З такою позицією Боржника погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до п.2.3.4. Договору Відповідач зобов'язався оплачувати Позивачу вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Додатку до Договору «Порядок розрахунків».

Згідно із п.9 зазначеного Додатку остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків та пені за порушення строків розрахунків Відповідач здійснює на підставі наданих Позивачем рахунків протягом 5-ти операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Отже, Договором чітко встановлений порядок оплати, та зазначено термін, після настання якого виникає порушення зазначеної умови Договору.

Таким чином, будь-яких додаткових документів, окрім належним чином оформлених рахунків, які б підтверджували настання строку виконання зобовязань, а отже і визначення моменту порушення прав ТОВ «Луганське енергетичне обєднання»- у даному випадку не вимагається, а тому доводи Боржника з цього приводу є безпідставними.

Що стосується положень п. 4.6 Договору, то він регулює оформлення порушень, повязаних із технічним боком постачання електричної енергії - порушення засобів обліку, втручання в їх роботу, самовільне внесення змін до схеми обліку електроенергії тощо.

Зазначене повністю кореспондується з п. 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ), а також положеннями Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562 (далі - Методика).

Згідно із п.2.1. ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, як-то: порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника тощо.

Таким чином, складення акту про порушення ПКЕЕ та відповідних умов Договору складається у випадку фіксації порушення технічного характеру.

3. Щодо переважного права визнання вимог одного кредитора над іншим.

Непослідовною уявляється позиція Боржника щодо невизнання заявлених ОСОБА_1 штрафних та фінансових санкцій.

Так. згідно із ухвалою господарського суду Луганської області від 27.02.2017 у справі №913/1373/16 Боржником разом із розпорядником майна повністю визнано суму заборгованості перед ЕСТЕБОКС ТРЕЙДІНГ ЛТД (ESTEBOX TRADING LTD) у розмірі 158005992.93 грн. у повному обсязі, у т.ч. 34926492.35 грн. - штрафних санкцій.

Така вибірковість свідчить про безпідставність посилання Боржника на настання для нього обставин непереборної сили, оскільки, якщо ж Боржник і намагається їх застосовувати, то вони мають розповсюджуватись на всіх контрагентів Боржника, а не лише на ТОВ «Лу ганське енергетичне об'єднання».

Отже, Боржником не наведено жодних підставних обґрунтувань правомірності висновків, наведених у запереченнях (вих. №1302/17/1 від 13.02.2017), щодо звільнення його від відповідальності за невиконання умов договору про постачання електричної енергії від 01.02.2007 № А2245.

08.02.2017 (згідно штампу суду, 03.02.2017 згідно відтиску поштового штемпеля на конверті) до суду від Державної податкової інспекції в м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області надійшла заява із грошовими вимогами до боржника в сумі 1539301,84 грн.

На обґрунтування доводів, викладених у заяві, кредитором зазначено наступне.

ТОВ Завод сталевої дробі є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Грошові вимоги ДПІ у м. Сєверодонецьку до ТОВ Завод сталевої дробі станом на 16.01.2017 становлять 1539301,84 грн., а саме заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, яка підтверджується:

- нарахування єдиного внеску № від 09.06.2016 терміном сплати 21.06.2016 сумі 122897,58 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 14.07.2016 терміном сплати 20.07.2016 у сумі 193074,19 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 12.08.2016 терміном сплати 22.08.2016 у сумі 238359,40 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 09.09.2016 терміном сплати 20.09.2016 у сумі 254976,17 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 13.10.2016 терміном сплати 20.10.2016 у сумі 237493,35 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 14.11.2016 терміном сплати 21.11.2016 у сумі 248750,77 грн.;

- нарахування єдиного внеску № від 12.12.2016 терміном сплати 20.12.2016 у сумі 243750,38 грн.

Повідомленням від 16.02.2017 №16/02/17 боржник та арбітражний керуючий - розпорядник майна ОСОБА_6 просять в задоволенні вимог ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС України за заявою про визнання кредиторських вимог на суму 1539301,84 грн. відмовити, та повідомили, що за вказаний Заявником період Боржником нараховано Єдиного соціального внеску та подано відповідні звіти на загальну суму 1840690,04 грн., а саме:

- звіт від 09.06.2016 за травень 2016 року - 267242,70 грн.;

- звіт від 14.07.2016 за червень 2016 року - 193074,19 грн.;

- звіт від 12.08.2016 за липень 2016 року - 238359,40 грн.;

- звіт від 09.09.2016 за серпень 2016 року - 254976,17 грн.;

- звіт від 13.10.2016 за вересень 2016 року - 237493,35 грн.;

- звіт від 14.11.2016 за жовтень 2016 року - 248750,77 грн.;

- звіт від 12.12.2016 за листопад 2016 року - 243750,38 грн.;

- звіт від 13.01.2017 за грудень 2016 року - 157043,08 грн.

Боржником проведено перерахування відповідних сум внесків на загальну суму 1841369,62 грн. (у тому числі: 1752941,19 грн. за платіжними дорученнями у встановлені строки та 88428,43 грн. за рахунок переплат на початок звітного періоду).

Таким чином, Боржник повністю і у встановлені законодавством строки сплатив нарахований ЄСВ за період з червня по грудень 2016 року, тому не має заборгованості про яку йдеться у Заяві про визнання кредиторських вимог ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

29.03.2017 на адресу суду надійшли письмові пояснення від 28.03.2017, за якими боржник надав суду докази сплати заявлених кредитором грошових вимог за заборгованістю з єдиного соціального внеску та зазначив наступне.

20 жовтня 2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято постанову по справі №826/27323/15, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, якою було задоволено позов ТОВ «Завод сталевої дробі» та зобовязано ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві списати суму безнадійного податкового боргу ТОВ «Завод сталевої дробі» по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 2236481,75 грн.

З січня 2017 року Боржник знаходиться на обліку в ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області в звязку з перереєстрацією Боржника до м.Сєвєродонецька Луганської області.

Однак, Державна фіскальна служба України в особі її територіальних органів, а саме: ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовляються виконувати в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2016 щодо списання єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 2236481,75 грн.

Виходячи з наведеного, ТОВ «Завод сталевої дробі» не визнає Заяву про визнання кредиторських вимог ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області №1577/12-14- 10 від 02 лютого 2017 року на суму 1539301,84 грн. у звязку із необгрунтованістю.

02.03.2017 на адресу суду надійшло клопотання від 27.02.2017 №2295/12-14-10, за яким ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області просить суд відтермінувати (відстрочити) строк сплати судового збору за подання заяви про визнання грошових вимог по справі № 913/1373/16.

На обґрунтування доводів, викладених у клопотанні, ДПІ зазначено наступне.

Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-УІІІ зазначено, що на Кабінет Міністрів України покладено обовязок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Кошторисом ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області на 2017 рік передбачено фінансування за кодом бюджетної класифікації по сплаті судового збору КЕКВ 2800 у розмірі 1960200,00 грн.

Згідно виписки по рахункам ДІЛ у м. Сєверодонецьку станом на 15.02.2017 по коду бюджетної класифікації по сплаті судового збору КЕКВ 2800 на рахунку лише 90000,00 грн.

23.12.2016 на адресу ДПІ у м. Сєверодонецьку надійшла вимога з ОСОБА_7 державної казначейської служби України у м. Сєверодонецьку Луганської області в якій було повідомлено, що на підставі п. 31 Постанови Кабінету міністрів України № 845 від 03.08.2011 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», на період виконання вимоги, проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

По вказаній вимозі ДПІ у м. Сєверодонецьку повинна сплатити судовий збір у розмірі 175255,48 грн. по справі №812/151/16. Згідно виписок по рахункам податкової інспекції від 28.12.2016 та від 29.12.2016 було частково погашено вимогу щодо сплатити судового збору у розмірі 175255,48 грн. по справі №812/151/16, а саме на суму 21264,22 грн. Тобто, станом на початок 2017 року залишок непогашеного судового збору по вказаній вимозі склав 149964,26 грн. Кошти на рахунках ДПІ у розмірі 90000,00 грн. були безспірно списані на погашення вимоги 23.12.2016, що підтверджується випискою по рахунку від 20.02.2017. Тому, доки не буде погашена дана вимога ДПІ не зможе сплачувати судовий збір по іншим справам.

З зазначеного вище виходить, що у ДПІ у м. Сєверодонецьку на даний час відсутня можливість сплатити судовий збір.

У звязку з чим та у відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи зазначені обставини, ДПІ вважає, що відсутність на даний час можливості сплати судового збору, може бути підставою для відстрочення сплати судового збору до моменту прийняття судового рішення за наслідками розгляду кредиторських вимог.

Клопотання ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області суд задовольняє з огляду на наступне.

Як зазначено в п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до п.3.2. вищезазначеної Постанови у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Як зазначено в п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд надає ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області відстрочку для сплати судового збору до прийняття судового рішення по суті справи.

Враховуючи викладене, суд призначає судове засідання для розгляду грошових вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 4212-VІ, ст. ст. 41, 86, 87 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Відстрочити ДПІ у м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області сплату судового збору до прийняття судового рішення по суті справи.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВКФ Південно-східний проект в сумі 460738,44 грн. основного боргу, 6911,08 грн. судових витрат та 9352,99 грн. авансового внеску для примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №910/17147/16 від 06.12.2016 (четверта черга).

3. Визнати грошові вимоги ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку в сумі 188347,40 грн. (четверта черга).

4. Призначити розгляд заяв ТОВ Луганське енергетичне обєднання та ДПІ в м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області з грошовими вимогами до боржника у судовому засіданні на 15.05.2017 на 11 год. 20 хв. яке відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5, каб. 109.

5. Зобовязати кредитора ДПІ в м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області надати суду:

- докази сплати судового збору у встановленому Законом розмірі;

- заперечення на письмові пояснення боржника та розпорядника майна від 28.03.2017.

6. Зобовязати боржника надати суду заперечення на письмові пояснення від 15.03.2017 №01-31/2/68 ТОВ "Луганське енергетичне обєднання", нормативне та документальне обґрунтування заперечень.

7. Зобовязати розпорядника майна надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів.

8. Дану ухвалу надіслати:

кредиторам:

- ТОВ МЕТІПОЛ (18023, м. Черкаси, вул. Одеська, 42);

- ТОВ ВКФ Південно-східний проект (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12);

- ПАТ Алчевський металургійний комбінат (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Вілєсова, 20А);

- ПАТ Алчевський коксохімічний завод (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Вілєсова, 20А);

- ЕСТЕБОКС ТРЕЙДІНГ ЛТД (ESTEBOX TRADING LTD) (за двома адресами: вул. Васілі Мічаіліді, 9, 3026, Лімасол, Республіка Кіпр, та 01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 26/1, кв.74);

- УПФУ в м. Сєверодонецьку (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Шевченко, 9);

- ТОВ Луганське енергетичне обєднання (92702, м. Старобільськ, вул. Горького, 123);

- ТОВ Луганська екологічна ініціатива (01021, м. Київ, вул. Мечникова, 9);

- ДПІ в м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Енергетиків, 72);

- боржнику - ТОВ Завод сталевої дробі (93404, м. Сєверодонецьк, вул. Енергетиків, буд. 8);

- арбітражному керуючому ОСОБА_6 (за двома адресами: 93193, АДРЕСА_1, та 93003, м. Рубіжне, вул. Померанчука, буд. 15а);

- відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Луганській області (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Єгорова, 22).

Явка у судове засідання повноважних та компетентних представників учасників процесу обовязкова.

Не зявлення повноважних та компетентних представників учасників процесу у судове засідання Господарського суду Луганської області не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суддя О.С. Палей

Надр. 15 прим.

1 - до справи

2 - ТОВ МЕТІПОЛ (18023, м. Черкаси, вул. Одеська, 42);

3 - ТОВ ВКФ Південно-східний проект (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12);

4 - ПАТ Алчевський металургійний комбінат (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Вілєсова, 20А);

5 - ПАТ Алчевський коксохімічний завод (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Вілєсова, 20А);

6,7 - ЕСТЕБОКС ТРЕЙДІНГ ЛТД (ESTEBOX TRADING LTD) (за двома адресами: вул. Васілі Мічаіліді, 9, 3026, Лімасол, Республіка Кіпр, та 01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 26/1, кв.74);

8 - УПФУ в м. Сєверодонецьку (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Шевченко, 9);

9 - ТОВ Луганське енергетичне обєднання (92702, м. Старобільськ, вул. Горького, 123);

10 - ТОВ Луганська екологічна ініціатива (01021, м. Київ, вул. Мечникова, 9);

11 - ДПІ в м. Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Енергетиків, 72);

12 - боржнику - ТОВ Завод сталевої дробі (93404, м. Сєверодонецьк, вул. Енергетиків, буд. 8);

13, 14 - арбітражному керуючому ОСОБА_6 (за двома адресами: 93193, АДРЕСА_1, та 93003, м. Рубіжне, вул. Померанчука, буд. 15а);

15 - відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Луганській області (93400, м. Сєверодонецьк, вул. Єгорова, 22).