ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про призначення експертизи

23.03.2017р. Справа №905/88/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В., у відкритому судовому засіданні розглянув матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача, Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 88534108,29 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №51юр-626/16 від 29.12.2016р. до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 88534108,29грн., у тому числі: боргу за активну електроенергію у розмірі 61534105,75грн., спожиту за січень 2014р. грудень 2014р, грудень 2015р., січень 2016р. квітень 2016р., червень 2016р.; боргу за реактивну електроенергію у розмірі 254763,48 грн., спожиту за період червень 2014р. грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р.; суми 3% річних у розмірі 2243502,87 грн., нарахованих у період з 01.07.2013р. 14.07.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії; суми інфляційних у розмірі 24501736,19 грн. нарахованих за період з 01.07.2013р. 30.09.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/88/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.01.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/88/17.

Представник позивача у судовому засіданні 23.03.2017р. наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та через канцелярію господарського суду Донецької області подав письмові пояснення б/н від 22.03.2017р., до яких додано у копіях: акти звірки взаємних розрахунків між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» договір №9999 від 01.03.2011р. станом на 01.03.2017р. по активній електроенергії за період з січня 2014р. по червень 2016р. (підконтрольна Україні зона), за період з січня 2014р. по травень 2015р., акти звірки взаємних розрахунків між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» договір №9999 від 01.03.2011р. станом на 01.03.2017р. по реактивній електроенергії за період з червня 2014р. по грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р., за період з січня 2014р. по травень 2015р.; представив суду письмові пояснення б/н від 23.03.2017р., до яких додано у копіях: лист Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» №20/517 від 27.02.2017р. на адресу директора з продажуПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», договір №711/375-в від 25.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.201р. зазначив про часткове визнання позовних вимог та через канцелярію господарського суду подав відзив №юр/310 від 22.02.2017р. на позовну заяву (в порядку ст.22 ГПК України), до якого додано у копіях: баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2016р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016р., заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» №юр/2820/1 від 04.10.2014р. (в порядку ст.214 КПК України) на адресу слідчого СВ Ізюмського ГУ МВС України в Харківській області та Міністра МВС України, заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» №юр/2420 від 25.12.2014р. на адресу Міністра МВС України, лист Слідчого управління Головного управління МВС України в Донецькій області №4/7155 від 11.11.2014р. на адресу заступника генерального директора з правових питань, члена правління КП «Донецьктеплокомуненерго», лист Управління карного розшуку Головного управління МВС України в Донецькій області №1/240/3 від 23.01.2015р. на адресу заступника генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», сертифікат (висновок) Торгово промислової палати України №2644/05 4 від 28.08.2014р. про настання обставин непереборної сил, документ, що підтверджує правовий статус підприємства відповідача, опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», листи Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» №20/517 від 27.02.2017р., №20/2940 від 30.12.2015р. разом з реєстром оплат за активну електроенергію, спожиту в 2014р. 2015р. на адресу директора з продажу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Заслухавши уповноважених представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд приходить до такого.

Предмет розгляду у справі №905/88/17 - стягнення суми у розмірі 88534108,29грн., у тому числі: боргу за активну електроенергію у розмірі 61534105,75грн., спожиту за січень 2014р. грудень 2014р, грудень 2015р., січень 2016р. квітень 2016р., червень 2016р.; боргу за реактивну електроенергію у розмірі 254763,48 грн., спожиту за період червень 2014р. грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р.; суми 3% річних у розмірі 2243502,87 грн., нарахованих у період з 01.07.2013р. 14.07.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії; суми інфляційних у розмірі 24501736,19 грн. нарахованих за період з 01.07.2013р. 30.09.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії.

За твердженням позивача сума у розмірі 61534105,75 грн. є заборгованістю відповідача з оплати активної електроенергії, спожитої за січень 2014р. грудень 2014р, грудень 2015р., січень 2016р. квітень 2016р., червень 2016р., та сума у розмірі 254763,48грн. є заборгованістю відповідача з оплати реактивної електроенергії, отриманої за період червень 2014р. грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р.., які надані відповідачу на підставі договору про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р.

З огляду на несвоєчасні розрахунки за зобовязаннями грудня 2009р., грудня 2010р., березня-квітня, червня-грудня 2013р. - травня 2016р. позивачем нараховані та предявлені до стягнення з відповідача 3% річних, за зобовязаннями грудня 2009р., грудня 2010р., березня-грудня 2013р. - травня 2016р. інфляційні витрати, у означених вище сумах.

Як свідчать матеріали справи, 01.03.2011р. між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії №9999.

За умов р.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 86154,578 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Цей договір набирає чинності з 01.01.2011р. і укладається на строк до 31.12.2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.10 договору).

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж Постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.2.2 договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії» та додатка №5 «Порядок розрахунків» до цього договору (п.2.3.4 договору) та здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії» до цього договору (п.2.3.5 договору).

Пунктом 1 додатку №5 «Порядок розрахунків» до означеного правочину розрахунковим вважається період з 00-00 годин 25 числа місяця попереднього місяця до 24-00 годин 24 числа поточного місяця.

Відповідно до п.8 вказаного додатку №5, порядок зняття показів розрахункових приладів обліку реактивної енергії та розрахунку плати за перетікання реактивної електроенергії обумовлюється додатками №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» і №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до договору. За підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок для здійснення плати за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до п.9 додатку №5 до договору для проведення остаточного розрахунку Споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки Споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі.

Оплата отриманого Споживачем рахунка повинна виконуватись протягом не більше 7 календарних днів з моменту одержання цього рахунку.

Розрахункові документи за недовраховану електричну енергію з вини Споживача останній має оплатити протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Оплата за такі види нарахувань, як вартість активної електроенергії (в тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, безоблікове споживання електричної енергії з ПДВ, за недовраховану електричну енергію згідно з актами порушень ПКЕЕ з ПДВ, плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, вказаний в розділі 10 договору.

Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, плата за надання Споживачу додаткових послуг (відключення та повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги), сума завданих Споживачем збитків та інші платежі перераховуються на поточний рахунок Постачальника, вказаний в розділі 10 договору.

У платіжному дорученні в розділі "призначення платежу" Споживач обов'язково вказує: вид нарахувань, за який проводиться оплата; період, за який здійснюється оплата; номер і дату укладеного договору про постачання електроенергії.

За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на відповідний рахунок Постачальника електричної енергії або дата внесення Споживачем готівкових коштів в касу Постачальника.

Постачальник має право направляти Споживачу для оплати рахунки поштою рекомендованим листом, нарочним або надавати уповноваженому представнику Споживачу під підпис на другому екземплярі рахунку та у журналі Постачальника.

При направленні рахунку нарочним Споживач або уповноважений представник Споживача зобов'язаний прийняти рахунок під підпис на супровідному листі Постачальника або на другому екземплярі рахунку.

За визначенням п.3 означеного додатку до договору сума платежу при остаточному розрахунку визначається виходячи з тарифів, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу, згідно даних оформленого між Постачальником та Споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та/або інших умов договору.

При цьому, у п.9.4 договору визначено, що для оформлення первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, рахунків тощо, сторони використовують посилання на цей договір з урахуванням таких уточнень, як документи за усіма об'єктами, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж певних РЕМ, що перелічені у цьому пункті, та містять посилання на договір з відповідним індексом.

У розділі 10 договору вказано банківські реквізити сторін, зокрема, поточні рахунки позивача із спеціальним режимом використання, на які повинні здійснюватись платежі за активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р., до яких віднесено окремі рахунки з поділом щодо кожного із перелічених у цьому пункті РЕМ та в відповідності до переліку наведеного у п.9.4 договору, а також поточні рахунки для сплати послуг за перетікання реактивної електричної енергії з таким же поділом.

Позивачем суду представлено копії актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за спірним договором з урахуванням індексу до договору №9999 від 01.03.2011р. у відповідності до п.9.4 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, до письмових пояснень №б/н від 22.03.2017р., представлених позивачем суду 23.03.2017р., додані акти звірки взаємних розрахунків між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за договором №9999 від 01.03.2011р. станом на 01.03.2017р.:

- по активній електроенергії за період з січня 2014р. по червень 2016р. (підконтрольна Україні зона), у якому у бухгалтерському обліку позивача відображено заборгованість у розмірі 61420840,61 грн., у відповідача - 61124243,19 грн.;

- по активній електроенергії за період з січня 2014р. по травень 2015р., у якому у бухгалтерському обліку позивача відображено заборгованість у розмірі 50649325,85 грн., у відповідача - 41605247,08 грн.;

- по реактивній електроенергії за період червень 2014р.-грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р., у якому у бухгалтерському обліку позивача відображено заборгованість у розмірі 254727,96 грн., у відповідача - 253263,67 грн.;

- по реактивній електроенергії за період з січня 2014р. по травень 2015р., у якому у бухгалтерському обліку позивача відображено заборгованість у розмірі 625997,60 грн., у відповідача - 448193,13 грн.

Разом з цим, відповідачем у відзиві №юр/310 від 22.02.2017р. визначено зобов'язати позивача врегулювати із відповідачем розбіжності щодо розрахунків по активній електричній енергії по зобов'язанням згідно додатків до договору №9998ав, №9999Дд, №9999Дз та щодо розрахунків по реактивній електричній енергії, по зобов'язанням згідно додатків до договору №9998ав, №9999ка, а також вказано, що позивачем невірно зроблено розрахунок суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, зокрема, не враховано приписи постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а також невірно зроблено розрахунок 3% річних, оскільки період нарахування по деяким зобов'язанням, починається з 2009 року, коли взагалі вищезгаданий договір не був укладений, окрім того, просить застосувати позовну давність у три роки щодо заявлених вимог позивача.

Відтак, під час розгляду справи, задля встановлення правомірності визначення сум активної та реактивної електроенергії, саме у розмірах вказаних позивачем, та їх існування у період січень 2014р. грудень 2014р, грудень 2015р., січень 2016р. квітень 2016р., червень 2016р. та червень 2014р. грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р. відповідно, а також правомірності нарахування інфляційних витрат та 3% річних, виникла потреба у з'ясуванні відповідності проведеного позивачем розрахунку положенням договору про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р. на нормам чинного законодавства України.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, які виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд має право призначити судову експертизу.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення №6 від 23.03.2012р.).

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012р., якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частиною третьою статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Зважаючи на обставини справи, специфіку спірних правовідносин та складність визначення дійсного розміру заборгованості за активну та реактивну електроенергію, з огляду на різницю у бухгалтерському обліку підприємств та рознесення у рахунок погашення заборгованості проведених оплат, з огляду на їх призначення платежів, а також погашення належних до сплати сум за рахунок сум на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та враховуючи невизнання вимог відповідачем, суд вважає необхідним застосування спеціальних знань.

Відтак, враховуючи положення статті 41 Господарського процесуального кодексу України та правову позицію Вищого господарського суду України, сформульовану в п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012р., господарський суд дійшов висновку про потребу у призначенні судової експертизи.

Згідно із п.1.1 Науково-методичної рекомендації з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України №144/5 від 30.12.2004р.) до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Інструкція в редакції наказу Міністерства юстиції України №144/5, від 30.12.2004р.), визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість є основним завданням економічної експертизи.

Приймаючи до уваги характер обставин, що мають бути з'ясовані за допомогою експертної установи, у світлі змісту Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р., а також п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012р., господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012р. визначено, що у вирішенні відповідного (до призначення судової експертизи) господарському суду слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребовує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Від сторін з цього приводу пропозицій не надійшло.

З урахуванням всіх обставин справи, остаточне коло питань, визначено господарським судом на підставі ст.ст.41, 42 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

Приймаючи до уваги вищезазначене, враховуючи, що в силу ст.ст.43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України рішення суду має ґрунтуватися на всебічному, повному, об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до вимог закону, господарський суд дійшов висновку за доцільне доручити проведення судової економічної експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м.Словянськ, вул.Рози Люксембург, 67).

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. №4 витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.48 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за доцільне покласти на відповідача даний вид судових витрат згідно виставленого експертною установою рахунку, з подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документу у справі №905/88/17, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, як на особу яка заперечує проти доводів позивача та у розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України повинна довести їх обґрунтованість, а також якою визначено вимогу врегулювати розбіжності із позивачем щодо розрахунків по активній електричній енергії та щодо розрахунків по реактивній електричній енергії.

З метою забезпечення виконання приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, господарським судам необхідно контролювати дотримання, передбачених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року № 144/5), строків проведення експертизи, визначених у статті 7 Закону України Про судову експертизу, і реагувати на відповідні порушення шляхом винесення окремих ухвал у порядку, встановленому статтею 90 Господарського процесуального кодексу України (пункт 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

Крім того, слід зазначити, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів (стаття 32 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями ст.42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу, оскільки жоден доказ не має заздалегідь установленої сили.

При цьому, господарський суд вважає, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів та повинен оцінюватися судом сукупно з іншими доказами.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Призначити судову економічну експертизу у справі №905/88/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 88534108,29грн., у тому числі: боргу за активну електроенергію у розмірі 61534105,75грн., спожиту за січень 2014р. грудень 2014р, грудень 2015р., січень 2016р. квітень 2016р., червень 2016р.; боргу за реактивну електроенергію у розмірі 254763,48 грн., спожиту за період червень 2014р. грудень 2014р., березень 2016р., червень 2016р.; суми 3% річних у розмірі 2243502,87 грн., нарахованих у період з 01.07.2013р. 14.07.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії; суми інфляційних у розмірі 24501736,19 грн. нарахованих за період з 01.07.2013р. 30.09.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії.

2. Проведення судової економічної експертизи доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м.Словянськ, вул.Рози Люксембург, 67).

3. На вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально розрахунок суми боргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за активну та реактивну електроенергію перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» та її існування у період, визначений у розрахунку ціни позову (т.1, т.2), що виник через невиконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р. за кожним виставленим рахунком і кожним особовим рахунком відповідного РЕМ окремо;

2. Чи підтверджується документально розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, що підлягають нарахуванню за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань зі сплати спожитої за договором про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р. активної та реактивної електроенергії, які виникали у періодах, зазначених у розрахунку ціни позову (т.1, т.2),за кожним виставленим рахунком і кожним особовим рахунком відповідного РЕМ окремо.

Під час проведення експертизи використовувати наявні у матеріалах справи документи (а в разі необхідності і додатково подані сторонами на вимогу експерта) та виходити з наступного:

- п.9 додатку №5 "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії №9999 від 01.03.2011р.;

- враховувати, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж; в розрахунок обовязково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.

4. Висвітлити інші питання, які виникнуть в ході проведення експертизи.

5. Зобов'язати Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз після закінчення експертизи направити експертні висновки сторонам: Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» (87528, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Войніч, буд.2) та Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд.2).

6. Зобов'язати Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз після закінчення проведення експертизи повернути матеріали справи №905/88/17 до господарського суду Донецької області протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи, з усіма наданими в розпорядження доказами, надати суду обґрунтований письмовий висновок за результатами вирішення поставлених питання у строк, визначений підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, та документи, які підтверджують витрати на проведення експертизи.

7. Судовому експерту у разі ненадання сторонами документів, які необхідні для проведення експертизи, повідомити суд.

8. Письмово повідомити господарський суд Донецької області у разі неможливості проведення експертизи.

9. Зобов'язати сторони при проведенні експертизи не перешкоджати експертам в проведенні судової експертизи; на першу вимогу експертів для проведення перевірок в повному обсязі надавати всі витребуванні документи та вчиняти необхідні дії.

10. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд.2, ) із подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документа у справі №905/88/17 відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

11. Зобов'язати Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд.2, ) на вимогу експертної установи забезпечити своєчасну та повну оплату вартості проведення судової експертизи.

12. Відповідно до статті 4 Закону України Про судову експертизу довести до відома Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз те, що особа, яка безпосередньо проводить судову експертизу, несе відповідальність, передбачену п.1 ст.384, п.1 ст.385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків.

13. Роз'яснити сторонам, що за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону, з винної сторони стягується штраф у розмірі до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, умисне невиконання сторонами цієї ухвали або перешкоджання її виконанню утворює склад злочину, передбачений ст.382 Кримінального кодексу України.

14. У розпорядження експертної установи надати матеріали справи №905/88/17, копію цієї ухвали.

Суддя О.В. Кротінова