РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017Справа №910/23727/16

За позовом Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська загальноосвітня

приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ»

про розірвання договору купівлі-продажу № КПБ-69 від 04.06.2008

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Качуровський В.В. - по дов. № 11 від 12.01.2017

від відповідача Тинна Д.С. - по дов. № б/н від 30.01.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ» про розірвання договору № КПБ-69 від 04.06.2008 купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 2 660,7 кв. м., що орендується відповідачем і знаходиться на балансі ДП «Авіаційний науково-технічний комплекс ім. Антонова», за адресою: м. Київ, вул. Толбухіна, 45, літ. А.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання Порядку здійснення державними органами приватизації контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 631 від 10.05.2012 договір купівлі-продажу № КПБ-69 від 04.06.2008 було включено до квартального графіку перевірок. Позивачем було направлено відповідачу повідомлення № 23-2-800 від 15.10.2013 про надання необхідних документів в строк до 25.11.2013 на підтвердження стану виконання умов договору, яке відповідачем виконано не було. Повідомленням № 23-2-1029 від 03.12.2013 позивач повідомив відповідача про дату проведення перевірки безпосередньо на об'єкті приватизації. За результатами перевірки складено акт поточної перевірки від 18.12.2013, яким встановлено порушення п. 5.2 (не укладено договори щодо оформлення правовідносин стосовно використання земельної ділянки) та п. 5.4 договору (не було надано документів про виконання умов договору), два примірники якого було надіслано відповідачу для підписання та не повернуто останнім. Позивачем було направлено відповідачу претензію-пропозицію № 10-23-1275 від 04.02.2014 про розірвання договору, на яку від відповідача відповіді отримано не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23727/16 та призначено справу до розгляду на 24.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017, у зв'язку з нез'явленням в засідання суду представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 28.12.2016, розгляд справи № 910/23727/16 було відкладено на 09.02.2017.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 09.02.2017 відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що не укладення відповідачем договорів щодо оформлення правовідносин стосовно використання земельної ділянки згідно з чинним законодавством та ненадання позивачеві необхідних матеріалів, відомостей та документів про виконання умов цього договору не є істотним порушенням умов договору купівлі-продажу № ВБП-69 від 04.06.2008. Дані порушення не відносяться до тих, що значною мірою позбавляють продавця того, на що він розраховував при укладенні цього договору. Не надано позивачем і жодних доказів на підтвердження того, що держава, в інтересах якої звертається Фонд державного майна України, зазнала будь-яких збитків чи упущеної вигоди внаслідок невиконанням відповідачем цих пунктів договору, а тому підстави для застосування до спірних правовідносин положення ст. 651 Цивільного кодексу України відсутні. Наведені порушення не входять до переліку виключних умов для розірвання договору купівлі-продажу, що наведені в ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна». Додатково зазначає, що ним протягом тривалого періоду вчиняються дії для укладення договору щодо оформлення правовідносин стосовно використання земельної ділянки, розташованої під ним, згідно з чинним законодавством, однак, з незалежних від відповідача обставин відповідний договір досі не укладено. Крім цього вказує на те, що п. 5.2 договору не містить термін, в який має бути укладений договір.

Відповідачем в судовому засіданні 09.02.2017 було подано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору у справі № 910/23727/16 на 15 днів.

В судовому засіданні 09.02.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 21.02.2017.

Відповідачем 20.02.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 продовжено строк вирішення спору справі № 910/23727/16 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 07.03.2017.

Відповідачем 07.03.2017 до відділу діловодства суду подано письмові пояснення до відзиву, в яких зазначає наступне. Положення абз. 3 п. 2.9 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, в редакції чинній на дату підписання акту, передбачено, що якщо в тридцятиденний строк з дня відправлення акта перевірки державним органом приватизації не отримано підписаного власником примірника акта перевірки та/або зауважень чи заперечень до нього, представник державного органу приватизації робить запис про неявку власника для здійснення перевірки у третьому примірнику акта. До акта долучаються документи, які підтверджують направлення двох примірників акта для підписання власнику. Складений відповідно до вимог цього пункту акт є підставою для застосування санкцій до власника, визначених договором та чинним законодавством. Позивачем не подано документа, який підтверджує факт направлення акту від 18.12.2013 відповідачу. Відтак, акт поточної перевірки, складений 18.12.2013 Фондом державного майна України, не є належним доказом, який може бути підставою для застосування санкцій до відповідача за, нібито, порушення умов договору купівлі-продажу, тим більше у формі його розірвання. Факт неможливості застосування до спірних правовідносин, на підставі вказаного акта, положень ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» вбачається, навіть і з його тексту, де визначено, що цей акт є підставою для застосування санкцій передбачених ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Позивач в судовому засіданні 07.03.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 07.03.2017 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 07.03.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 16.03.2017.

В судовому засіданні 16.03.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.06.2008 між Фондом державного майна України (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа - Київ» (покупець, відповідач) укладено договір № КПБ-69 купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі - договір купівлі-продажу), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ємцем К.Є. 04.06.2008.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу продавець зобов'язується передати у власність покупцю нежитлове приміщення загальною площею: 2660,7 кв. м., що орендується ТОВ «Британська міжнародна школа - Київ», і знаходиться на балансі державного підприємств «Авіаційний науково-технічний комплекс ім. Антонова», за адресою: м. Київ, вул. Толбухіна, 45 в літері А (надалі - об'єкт приватизації), а покупець зобов'язується прийняти об'єкт приватизації, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі, та здійснити реєстрацію права власності на об'єкт приватизації у бюро технічної інвентаризації.

Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу право власності на об'єкт приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об'єкта приватизації.

Відповідно до п. 1.3 договору купівлі-продажу вартість об'єкту приватизації складає 10 808 971,20 грн.

Покупець зобов'язується внести 10 808 971,20 грн., за придбаний об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати може бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше 50 відсотків від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість (п 2.1 договору купівлі-продажу).

Відповідно до п. 3.2. договору купівлі-продажу передача об'єкта приватизації продавцем і прийняття об'єкта приватизації покупцем засвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами.

Розділ 5 договору купівлі-продажу містить наступні обов'язки покупця

5.1. Покупець зобов'язаний в установлений цим договором строк сплатити повну ціну продажу об'єкта приватизації з урахуванням ПДВ; в установлений цим договором строк прийняти об'єкт приватизації; протягом 6 місячного строку з моменту набуття права власності укласти договори про спільне користування будинком та прибудинковою територією, на комунальне обслуговування об'єкта приватизації, а саме: електро-, водо- постачання, опалення та інше.

5.2. Після набуття права власності укласти договори щодо оформлення правовідносин стосовно використання земельної ділянки згідно з чинним законодавством України.

5.3. Після виконання п. 2.1. договору здійснити реєстрацію права власності на об'єкт приватизації у бюро технічної інвентаризації у встановлений законодавством строк.

5.4. Покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору, а також не перешкоджати продавцю здійсненні контролю за виконанням умов цього договору.

5.5. Подальше відчуження та передача в заставу покупцем об'єкта приватизації в період чинності умов цього договору здійснюється після повної сплати ціни продажу за погодженням продавця у порядку встановленому Фондом державного майна України та чинним законодавством України, із забезпеченням переходу до нового власника всіх зобов'язань не виконаних покупцем на момент такого відчуження, відповідальності за їх невиконання, визначених законодавством та цим договором прав та обов'язків покупця згідно з законодавством України.

Згідно з розділом 7 договору купівлі-продажу та ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» позивач наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини 8 статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушити питання про розірвання договору.

В матеріалах справи наявний лист (повідомлення) позивача № 23-2-800 від 15.10.2013, адресований відповідачу, в якому позивач просив в строк до 25.11.2013 надати всі необхідні документи, які підтверджують стан виконання умов договору купівлі-продажу.

Однак, жодних доказів надіслання або вручення його відповідачу позивачем не подано.

Також в матеріалах справи наявний лист (повідомлення) позивача № 23-2-1029 від 03.12.2013, в якому позивач повідомляє відповідача про те, що, у зв'язку з ненаданням підтверджуючих документів, перевірку буде здійснено безпосередньо на об'єкті приватизації 18.12.2013.

Належних та допустимих доказів в підтвердження надіслання або вручення даного листа відповідачу позивачем також не подано.

Подане позивачем в якості доказів надіслання відповідачу листа № 23-2-1029 від 03.12.2013 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 647 не є належним доказом, оскільки не підтверджує зміст поштового відправлення, а саме надіслання вказаного листа.

Отже, за відсутності доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою про надання необхідних документів, не підтверджується невиконання відповідачем п. 5.2 договору купівлі-продажу.

18.12.2013 Фондом державного майна України здійснено перевірку виконання умов договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, за результатами якої складено акт поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею: 2 660,7 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Толбухіна, 45 літера А № КПБ-69 від 04.06.2008, згідно якого встановлено невиконання покупцем пунктів 5.2. та 5.4 договору купівлі-продажу.

Даний акт підписаний двома представниками Фонду державного майна України, а саме начальником відділу - Переверзєвим М.В., та головним спеціалістом Полоус О.В., з відображенням запису про неявку уповноваженого представника відповідача для здійснення перевірки.

Пунктом 2.9 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 63 від 10.05.2012 (далі - Порядок) передбачено, що якщо в тридцятиденний строк з дня відправлення акта перевірки державним органом приватизації не отримано підписаного власником примірника акта перевірки та/або зауважень чи заперечень до нього, представник державного органу приватизації робить запис про неявку власника для здійснення перевірки у третьому примірнику акта. До акта долучаються документи, які підтверджують направлення двох примірників акта для підписання власнику. Складений відповідно до вимог цього пункту акт є підставою для застосування санкцій до власника, визначених договором та чинним законодавством.

В матеріалах справи наявний лист позивача № 23-2-1065 від 19.12.2013 про направлення відповідачу двох примірників акту поточної перевірки виконання договору купівлі-продажу від 18.12.2013, зазначено про необхідність їх підписання та повернення одного примірника позивачу.

Проте, належних та допустимих доказів в підтвердження надіслання або вручення даного листа відповідачу позивачем не подано.

Подане позивачем, в якості доказів надіслання відповідачу листа № 23-2-1065 від 19.12.2013 разом з актами перевірки, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 701 не є належним доказом, оскільки не підтверджує зміст поштового відправлення, а саме надіслання вказаного листа з актами.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 2.9. Порядку суд вважає, що акт поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 2 660,7 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Толбухіна, 45 в літ. А від 04.06.2008 № КПБ-69, складений 18.12.2013 представниками Фонду державного майна України, без долученого до нього документа, який підтверджує факт направлення двох примірників акта перевірки власнику, не є належним доказом порушення покупцем умов договору купівлі-продажу.

Разом з цим, відповідачем не заперечується що на момент звернення позивача з позовом до суду відповідачем не виконано п. 5.2. договору купівлі-продажу та після набуття права власності не укладено договори щодо оформлення правовідносин стосовно використання земельної ділянки згідно з чинним законодавством України.

Проте, частиною 2 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачено, що виключні умовами для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є:

1) несплата коштів, визначених договором купівлі-продажу, протягом 60 днів з дня нотаріального посвідчення договору;

2) невиконання або неналежне виконання умов продажу об'єкта і зобов'язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об'єкта;

3) невиконання умов договору купівлі-продажу у зв'язку з банкрутством приватизованого підприємства або підприємства, до якого було передано приватизований об'єкт.

Умовами пунктів 8.2 та 8.3 договору купівлі-продажу визначено лише дві підстави, за наявності яких позивач може порушити питання про розірвання договору купівлі-продажу, а саме:

якщо покупець протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору не сплатить встановлену ціну продажу договору;

якщо у встановлений договором строк покупець не прийняв об'єкт приватизації.

Судом встановлено, що зазначені позивачем в позові підстави для розірвання договору купівлі-продажу не належать до виключних умов, передбачених законом та умов, визначених договором.

Факт належного виконання умов договору купівлі-продажу щодо сплати покупцем вартості об'єкта приватизації у повному обсязі, прийняття у встановлені строки об'єкта приватизації згідно акту приймання-передачі, здійснення покупцем реєстрації права власності на нежитлове приміщення у бюро технічної інвентаризації, укладення у встановлені строки договорів про спільне користування будинком та прибудинковою територією, комунального обслуговування об'єкта приватизації, а саме: електро-, водо- постачання, опалення та інше, використання об'єкта приватизації для здійснення навчально-виховного процесу дітей віком від 3 років та надання загальноосвітніх послуг, сторонами по справі не заперечується та визнається.

Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Аналогічне положення визначене і пунктом 13.3. договору купівлі-продажу, який визначає, що у разі не виконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони рішенням суду або господарського суду, а об'єкт приватизації повернути до державної власності.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка порушення умов договору як істотне повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, а саме істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, підставою для розірвання договору може бути належним чином доведений факт невиконання відповідачем передбачених договором зобов'язань, що призводить до завдання іншій стороні значної шкоди.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не було належним чином доведено порушень умов договору купівлі-продажу відповідачем та завданої цими порушеннями шкоди, внаслідок яких позивача значною мірою було позбавлено того, на що він розраховував при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся з позовними вимогами про розірвання договору купівлі-продажу № КПБ-69 від 04.06.2008.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фонду державного майна України є необґрунтованими нормативно та документально не підтвердженими, а отже такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.03.2017.

Суддя В.В.Сівакова