РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017Справа №910/20525/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Купній В.В.

розглянувши справу № 910/20525/16

за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС

у Черкаській області;

до 1) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України;

2) державного підприємства "Сетам";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат";

2) ОСОБА_1;

3) публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів

недійсними.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: Торбинська О.М., довіреність № 101/20.3-03 від 16.02.2017р.

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: Новік В.М., довіреність № 19/3-02/197 від 14.11.2016р.

обставини справи:

Уманська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Черкаській області (надалі - пози-вач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач-1) та державного підприємства "СЕТАМ" (надалі - відповідач-2) про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення у період з 17.10.2016р. по 19.10.2016р. прилюдних електронних торгів, організованих ДП «Сетам», було реалізовано лот № 171830 основні засоби: обладнання, маркування, малоцінні необоротні активи та інші основні засоби, що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев'янка, 3, в кількості 1048 одиниць, яке належить дочірньому підприємству «Уманський консервний завод». Водночас, під час проведення оспорюваних електронних торгів діяла ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016р. у справі № 925/308/16, якою порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Уманський консервний завод» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відтак реалізація активів боржника відбулась під час прямої заборони на таку реалізацію, у зв'язку з чим позивач, якого визнано ініціюючим кредитором у справі про банкрутство третьої особи-1, просить визнати електронні торги, що відбулися 17-19 жовтня 2016 року, щодо продажу лота № 171830 недійсними, а також визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 205622 від 19.10.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017р. порушено провадження у справі № 910/20525/16 та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - дочірнє підприємство "Уманський консервний комбінат", розгляд справи призначений на 09.02.2017р.

09.02.2017р. на адресу Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли клопотання від 07.02.2017р. про відкладення розгляду справи на іншу дату та письмові пояснення від 07.02.2017р. на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2017р.

Крім того, 09.02.2017р. через загальний відділ діловодства від відповідача-1 надійшли заперечення на позов, відповідно до змісту якого відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог та просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - переможця електронних торгів від 19.10.2016р. по лото №178130 ОСОБА_1.

Також, 09.02.2017р. через загальний відділ діловодства від представника ПАТ "Державний ощадний банк України" надійшла заява №55/2-05/191 від 07.02.2017р., відповідно до змісту якої останній просить залучити до участі у розгляді справи №910/20525/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", що виступало стягувачем у виконавчому провадженні № 43695336, в межах якого були проведені оспорювані позивачем електронні торги.

Представники сторін в судове засідання 09.02.2017р. не з'явились, витребувані судом документи частково не надали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017р. залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»; розгляд справи відкладено на 02.03.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін, неподанням витребуваних доказів та необхідністю витребування нових доказів у справі.

У судове засідання 02.03.2017р. представники відповідачів та третіх осіб-1,2 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи-3 у судовому засіданні 02.03.2017р. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю ознайомитись із матеріалами справи, оскільки ним не було отримано копії позовної заяви з доданими до неї документів.

Представники позивача та третьої особи-3 надали клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 23.03.2017р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників відповідачів і третіх осіб-1,2, а також неподання останніми витребуваних доказів.

До початку розгляду справи через загальний відділ господарського суду від третьої особи-3 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представники позивача, відповідача-2 та третіх осіб-1,2 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили та витребувані докази суду не надіслали.

Представники відповідача-1 та третьої особи-3 просили в позові відмовити з посиланням на обставини, наведені у запереченнях.

Також, представник третьої особи-3 просив задовольнити клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суд, розглянувши клопотання представника третьої особи-3, відмовив у його задоволенні, оскільки предметом розгляду у даній справі є оскарження проведення електронних торгів та їх результатів, як угоди, укладеної за результатом публічних торгів, що підвідомче господарському суду. При цьому, у даній справі позивачем не оскаржуються дії державного виконавця, які вчинялись у виконавчому провадженні ВП № 43695336 під час виконання виконавчого напису нотаріуса.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представників відповідачів та третьої особи суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів та третьої особи не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення по суті, без участі представників відповідачів та третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 17.10.2016р. по 19.10.2016р. були проведені прилюдні електронні торги, організовані державним підприємством «Сетам», та здійснені в рамках виконавчого провадження ВП № 43695336 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Під час торгів реалізовано лот № 171830 основні засоби: обладнання, маркування, малоцінні необоротні активи та інші основні засоби, що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев'янка, 3, в кількості 1048 одиниць, яке належить дочірньому підприємству «Уманський консервний завод».

Згідно відомостей, що розміщені на сайті ДП «Сетам» (https://seatam.net.ua/auction/172536) торги являються такими, що відбулися.

Відповідно до протоколу № 205622 проведення електронних торгів, переможець торгів № 4, яким став ОСОБА_1, має сплатити 2 061 452,50 грн.

Водночас, під час проведення оспорюваних електронних торгів діяла ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016р. у справі № 925/308/16, якою порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Уманський консервний завод» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відтак реалізація активів боржника відбулась під час прямої заборони на таку реалізацію, передбачену положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, спір у даній справі виник щодо правомірності проведення з 17.10.2016р. по 19.10.2016р. відповідачем-2 електронних торгів з реалізації арештованого майна в рамках виконавчого провадження ВП № 43695336.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 62 вказаного Закону встановлено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як встановлено судом, 26.11.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та дочірнім підприємством «Уманський консервний комбінат» укладено Договір застави №61 з метою забезпечення виконання договору кредитної лінії №26-15-09/11 від 05.08.2011р.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби перебував виконавчий напис № 353 від 23.05.2014р., виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., про звернення стягнення на майно: основні засоби-обладнання, устаткування, малоцінні необоротні матеріальні активи та інші основні засоби.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 17.06.2014р. відкрито виконавче провадження №43695336 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису.

15.07.2014р. третя особа-3 у ВП №43695336 звернулась до відповідача-1 з клопотанням, в якому зазначила, що майно: основні засоби-обладнання, устаткування, малоцінні необоротні матеріальні активи та інші основні засоби - на підставі договору застави №61 - передане в заставу публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», строк платежу за яким достроково настав 22.07.2013 р.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, мають бути задоволені вимоги стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України», у сумі 497000000,00 грн. та 23025872,00 долари США, а також витрати по вчиненню виконавчого напису нотаріуса 22857,00 грн., у зв'язку з чим стягувач просив здійснити опис та арешт майна боржника, зазначеного у виконавчому документі/виконавчому написі №353, про що скласти відповідний акт.

24.09.2014р. та 26.09.2014р. відповідач-1 звернувся із поданнями про утворення виконавчої групи для проведення виконавчих дій щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Головою ДВС України прийнято постанову про утворення виконавчої групи від 29.09.2014р., якою утворено при відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України виконавчу групу щодо примусового виконання виконавчого напису №353, виданого 23.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

При цьому, Уманському міському відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області було надано доручення №1 в межах чинного законодавства провести виконавчі дії щодо опису й арешту рухомого майна боржника, визначеного виконавчим документом.

17.10.2014р. проведено опис майна, що належить боржнику, про що складений відповідний акт. При цьому, в даному акті вказано, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 24.10.2014р. Описане майно заборонено відчужувати, використовувати, приховувати, підмінювати, розкомплектовувати, приводити в негідність.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України 31.10.2014р. прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Згідно висновку з незалежної оцінки майна божника - ДП «Уманський консервний комбінат», вартість майна об'єкту оцінки становить - 1297351,50 грн. без ПДВ.

16.03.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при примусовому виконанні виконавчого напису №353, виданого 23.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на основні засоби-обладнання, устаткування, малоцінні необоротні матеріальні активи та інші основні засоби в кількості 1048 одиниць, визначені виконавчим документом, що належить боржнику.

Відповідач-1 звернувся до ДП «Сетам» Міністерства юстиції України із заявкою на реалізацію арештованого майна №256/2-10.

Водночас, у зв'язку з прийняттям 12.03.2015р. Господарським судом Черкаської області у справі №925/276/15 ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство дочірнього підприємства «Уманський консервний комбінат», державним виконавцем 20.04.2015р. прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», не погодившись з постановою державного виконавця про зупинення виконавчого провадження, звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за участю третьої особи - дочірнього підприємства «Уманський консервний комбінат» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що дії державного виконавця щодо прийняття оскаржуваної постанови є протиправними, а постанова про зупинення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки мораторій не розповсюджується на вимоги банку щодо звернення стягнення на заставлене майно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі № 826/7930/15 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову ДВС України від 20.04.2015р. про зупинення виконавчого провадження ВП №43695336. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі №826/7930/15 залишено без змін.

Частиною 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Наведене свідчить, що обов'язок державного виконавця щодо прийняття постанови про поновлення виконавчого провадження пов'язаний з усуненням обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження.

При цьому, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що є основним обов'язком державного виконавця, а відтак свідчить, що суд, будучи правозастосовуючим органом (тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи) не може втручатись у діяльність відповідача.

Таким чином, з метою відновлення прав стягувача у виконавчому провадженні та з метою примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 353 від 23.05.2014р. про звернення стягнення на заставлене майно, державним виконавцем було подано заявку на реалізацію арештованого, в межах виконавчого провадження ВП №43695336, майна - основні засоби: обладнання, маркування, малоцінні необоротні активи та інші основні засоби, що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев'янка, 3, в кількості 1048 одиниць, яке належить дочірньому підприємству «Уманський консервний завод».

В той же час, статтею 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 353 від 23.05.2014р. про звернення стягнення на заставлене майно ще у червні 2014 року, тоді як справу про банкрутство ДП «Уманський консервний завод» порушено у травні 2016 року, тобто на той час, коли державним виконавцем вже було звернено стягнення на заставлене майно. Крім того, останнє виставлено на торги, які повинні були відбутись вперше 20.04.2015р.

Крім того, обставини, що зумовлювали обов'язкове зупинення виконавчого провадження, передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин).

Так, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Наведені норми чинного законодавства та наявні матеріали справи свідчить про відсутність підстав зупинення виконавчого провадження ВП №43695336 на стадії реалізації майна та розподілу отриманих від реалізації майна коштів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності пред'явлення позовних вимог до відповідачів, у зв'язку з чим в задоволенні позову суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.03.2017р.

Суддя А.І. Привалов