УХВАЛА

29.03.2017Справа № 910/7084/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Державної іпотечної установи

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1)Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2)Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛ»

3)Холдингова компанія «Автокраз» у формі Відкритого акціонерного товариства

4)Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко Інвест»

про визнання договорів недійсними

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Ханович К.В. - представник за довіреністю б/н від 01.03.17

Шпак Т.Г. - представник за довіреністю б/н від 08.02.17

від відповідача Чалов А.О. - представник за довіреністю № 707/15/1 від 07.02.17

Тодосієнко В.М. - представник за довіреністю № 951/15/1 від 17.02.17

від третьої особи-1 Сотніков І.В. - представник за довіреністю №27-48343/16

від третьої особи-2 Скляр К.А. - представник за довіреністю б/н від 10.11.16

від третьої особи-3 не з'явився

від третьої особи-4 не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання договорів недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2016р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р., у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2017р. скасовано постанову Київського апеляційного Господарського суду від 09.11.2016р. та рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2016р., а матеріали справи № 910/7084/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України у постанові від 06.02.2017р. звертає увагу судів попередніх інстанцій, що "не надано належної оцінки тій істотній обставині, на яку посилався позивач, що постановою Правління Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 ПАТ "Дельта Банк" було віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів, і з дня прийняття цієї постанови та до кінця строку, визначеного в п.1 цієї постанови, встановлено для ПАТ "Дельта Банк" обмеження в господарській діяльності, зокрема, не передавати в забезпечення майно та активи без погодження з куратором Банку, а також не здійснювати кредитних операцій, не надавати порук та інших зобов'язань.

В порушення вимог ст.ст.43,84,101,105 ГПК України судами попередніх інстанцій не спростовано доводи позивача щодо укладення оспорюваних договорів Банком з порушенням господарської компетенції (без згоди куратора Банку) незалежно від того, є постанова Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, оскільки в її пункті 1 встановлено чітке обмеження господарської компетенції позивача, а саме неможливість укладати такі договори, як спірний договір застави, без погодження з куратором Банку.

Касаційна інстанція визнає такими, що не мають істотного значення для правильного вирішення даного спору, наявні висновки суду апеляційної інстанції щодо аналізу правової природи постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ, оскільки, як зазначено вище, незалежно від того, вважати зазначену постанову Правління Національного банку України нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, факт обмеження господарської компетенції позивача на момент укладення оспорюваного договору застави є доведеним та не спростованим відповідачем.

Відтак, колегія суддів відзначає, що місцевий та апеляційний господарські суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ, якими встановлено нормативну заборону на передачу в забезпечення майна та активів Банку без погодження з його куратором.

Натомість, визначивши вказану постанову в якості правового акту індивідуальної дії, який має чітко виражений організаційно-розпорядчий характер, апеляційний суд не врахував тих обставин, що з матеріалів справи не вбачається визнання цієї постанови незаконною та її скасування судом як такої, що суперечить актам цивільного законодавства і порушує чиї-небудь цивільні права або інтереси.

Водночас, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки умовам договору застави майнових прав №Д-2/2015 від 04.02.2015, зокрема, чи визначено ним конкретний розмір забезпеченого заставою зобов'язання, як того вимагає ч.1 ст.12 Закону України "Про заставу".

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не відхилено доводи позивача про те, що умови договору застави майнових прав №Д-2/2015 від 04.02.2015 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-2.1/2015 від 04.02.2015, укладених в забезпечення виконання Банком зобов'язань за договором банківського рахунку №26/995-070 від 27.02.2013, передбачають передачу заставодержателю предметів застави (майнових прав за кредитними договорами, укладених з третіми особами-2,3,4) у разі визнання Банку неплатоспроможним, та надають Установі, як окремому кредитору, віднесеному до сьомої черги (юридичні особи), переваги перед іншими кредиторами в обхід встановленої чинним законодавством процедури черговості задоволення вимог кредиторів, що підпадає під ознаки нікчемності правочину, встановлені п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, приймаючи рішення та постанову у даній справі, суди попередніх інстанцій в порушення ст.ст.43,101,105 ГПК України не взяли до уваги вищенаведеного та не оцінили всі матеріали справи в їх сукупності. Оскільки касаційна інстанція не наділена правом оцінки наданих сторонами доказів, а таке право належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення усіх суттєвих обставин справи і надання їм належної правової оцінки в сукупності.".

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ від 16.02.2017р. справу №910/7084/16 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.02.2017 прийнято справу №910/7084/16 до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.03.17.

23.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/7084/16 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/2527/17.

23.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення відповідача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017, відповідно до яких, відповідач зазначає, що з врахуванням невідповідності постанови Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014р. вищому акту юридичної сили, відповідачем подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання незаконною вказану постанову в частині поширення її дії на операції ПАТ «Дельта банк» з Державною іпотечною установою.

Крім того, відповідач звертає увагу, що у матеріалах справи №910/7084/16 міститься постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2015р. у справі № 826/23041/15, якою визнано протиправним та скасовано рішення у формі повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельт банк» Кадирова В.В. № 8951 від 24.09.2015р. про нікчемність правочинів, прийнятого на підставі протоколу № 54 від 22.09.2015р. У вказаному рішенні, як зазначено відповідачем, встановлено відповідність Договору застави та Договору відступлення прав вимогам чинного законодавства України, та має бути враховано як преюдиційний факт відповідно до ст. 35 ГПК України.

27.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

28.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання третьої особи-4 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відсутністю можливості забезпечити явку у судове засідання уповноваженого представника.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення позивача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017, відповідно до яких, позивач вважає, що ПАТ «Дельта банк» уклав спірні Договори забезпечення від 04.02.2015р. без погодження куратора банку, то такі правочини слід вважати укладеними з порушенням господарської компетенції позивача та є підставою для визнання їх недійсними. Позивач вважає, що фактичні обставини справи підтверджують факт нікчемності спірних договорів на підставі п.п. 1,5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та їх недійсності на підставі ч. 1 ст. 207 ГК України.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017 та

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача щодо безпідставного твердження позивача, що договір банківського рахунку є публічним договором. Позивач вважає, що договір банківського рахунку немає необхідних ознак публічного договору.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача, зі змісту яких вбачається, що на думку відповідача, Державна іпотечна установа на виконання договору застави майнових прав та Договору про відступлення права вимоги вчинила всі дії, визначені цими договорами, а саме вчинила певні дії з реєстрації обтяжень в реєстрі нерухомого майна та уклала з позивачем відповідний договір про передачу на зберігання банку оригіналів кредитних справ, а тому вчинила дії, які виражають волю відповідача встановити певні правовідносини та які свідчать про прийняття до виконання правочину.

Суд, дослідивши подані клопотання представників сторін, вирішив задовольнити та здійснювати фіксування судового процесу з допомогою технічних засобів.

У судове засідання, призначене на 29.03.2017, з'явився представник позивача, який надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з підготовкою заяви про зміну предмету позову.

Інші учасники процесу не заперечили щодо задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники третьої особи-3 та третьої особи-4 у судове засідання не з'явилися, про про дату та час проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема, у разі нез'явлення в судове засідання представників сторін, неподання витребуваних доказів, необхідності витребування нових доказів.

У зв'язку із задоволення клопотань представників сторін, спір не може бути розглянутий у даному судовому засіданні, а тому розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 12.04.17 о 12:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №22.

2. Викликати для участі у засідання повноважених представників сторін.

Суддя Л.Г. Пукшин