ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 березня 2017 р. Справа № 909/465/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г.З., розглянувши заяву за вх.№3744/17 від 29.03.17 головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Тернопільоблгаз" в рахунок погашення дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект"

по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000", вул. Бориспільська, 9, м. Київ, 02099

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект", вул. Галицька, 119, м.Рогатин, Івано-Франківська область, 77001

про стягнення заборгованості в сумі 3610634,21 грн.

за участю:

від Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби: ОСОБА_1-головний державний виконавець, довіреність № 12.8-13/690 від 22.02.17р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.16 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" - 2579989 (два мільйони п"ятсот сімдесят дев"ять тисяч дев"ятсот вісімдесят дев"ять) грн. 95 коп. основного боргу, 186195 (сто вісімдесят шість тисяч сто дев"яносто п"ять) грн. 86 коп. інфляційних, 57783 (п"ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 13 коп. - 3% річних та 43048 (сорок три тисячі сорок вісім) грн. 53 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення видано наказ від 09.09.16 №868.

Головний державний виконавець Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з заявою (вх.№3744/17 від 29.03.17) про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Тернопільоблгаз" в рахунок погашення дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект".

Відповідно до ст. 121-3 ГПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що розміщені на рахунках таких осіб в установах банків та інших фінансових установах, під час виконання судових рішень вирішуються господарським судом за заявою державного виконавця, приватного виконавця. Господарський суд невідкладно розглядає заяву державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін, інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка не пізніше наступного робочого дня надсилається органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю.

На виконання ч.2 ст.121-3 ГПК України, судом було повідомлено державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби про день, час та місце розгляду його заяви.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у Рогатинському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №52202882 по наказу від 09.09.16 №868.

Державний виконавець зазначив в судовому засіданні, що в добровільний строк боржником рішення суду не виконано, а під час виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на кошти та майно боржника.

При здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем встановлено наявність дебіторської заборгованості у ТзОВ "Тернопільоблгаз", в підтвердження чого посилається на акт планової перевірки дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованими тарифами, складеного НКРЕКП за №163 від 03.10.16. Згідно даного акту заборгованість ТзОВ "Тернопільоблгаз" перед ТзОВ "Газенергокомплект" за отриманий газ в 2015 році в сумі 10990,69 тис. грн. підтверджена даними бухгалтерського обліку ТзОВ "Тернопільоблгаз" по Кт.рах.63.12 "Розрахунки з постачальниками".

Розглянувши в судовому засіданні 14.12.2016р. подану заяву, заслухавши пояснення державного виконавця, судом встановлено наступне.

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення)- сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 10 закону, заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частинами 1- 4 ст. 53 Закону визначено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

При вирішенні поданої в порядку ст.53 Закону заяви суд повинен враховувати, що звернути стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, можливо лише за умови безспірності права боржника на такі грошові кошти. У цьому випадку зазначені інші особи зобов'язані на запит державного виконавця подати у визначений ним строк відомості про належне боржникові майно, що знаходиться у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові.

Разом з тим, як зміст поданої заяви так і документи долучені до неї не підтверджують ні наявності у ТзОВ "Тернопільоблгаз" на рахунках коштів належних боржнику, ні розміру коштів на які має право боржник, найменування банку, номери рахунків.

Крім того, як вбачається з вищевказаного акту планової перевірки НКРЕКП за №163 від 03.10.16 (таблиця №9) борг перед ТзОВ "Газенергокомплект" (м.Рогатин) у ТзОВ "Тернопільоблгаз" станом на 01.07.16 та 01.09.16 відсутній.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

З огляду на недоведеність виконавцем безспірності права боржника на грошові кошти, які розміщені на рахунках ТзОВ "Тернопільоблгаз" відсутні правові підстави для задоволення заяви Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби про звернення стягнення на належні боржнику кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах інших осіб.

Керуючись ст. 86, 121-3 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви за вх.№3744/17 від 29.03.17 головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Тернопільоблгаз" в рахунок погашення дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" відмовити.

2. Копію ухвали надіслати Рогатинському районному відділу ДВС (77000, м.Рогатин. вул.Галицька,40) рекомендованим листом.

Суддя Цюх Г.З.