ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа № 920/532/16

Колегія суддів у складі:

Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Грицин В.В. (дов. від 03.01.2017 р.)

3-ої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", м. Київ (вх.№250 С/2-8)

на рішення господарського суду Сумської області від 19.12.2016 р. у справі № 920/532/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", м. Київ

до Комунального підприємства "Міськводоканал", м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", м. Львів,

про стягнення 263938,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до КП "Міськводоканал" про стягнення на користь позивача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 263 938,00 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 19.12.2016 р. у справі №920/532/16 (головуючий суддя Левченко П.І., судді Коваленко О.В., Сопяненко О.Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач вимоги ухвали суду від 19.01.2017 р. не виконав, відзив на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх заперечень не надав.

ПАТ "Кредобанк" в письмових поясненнях від 22.02.2017 р. (вх. №2018, електр. пошта вх. №328), зокрема, підтвердило факт здійснення позивачем сплати на користь банку суми страхового відшкодування в розмірі 263 938,00 грн., зазначивши, що майнова шкода завдана ПАТ "Кредобанк", виникла внаслідок бездіяльності відповідача щодо своєчасної заміни зношеної труби на ділянці водопровідної мережі та нехтуванням своїх обов'язків, встановлених наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 р. за №30 "Про затвердження Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 р. позивача та третю особу (ПАТ "Кредобанк") зобов'язано не менше ніж за три дні до початку судового засідання надати суду апеляційної інстанції документальні докази, що підтверджують сплату страхувальником (ПАТ "Кредобанк") на користь страховика (ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" ) страхового платежу згідно порядку сплати, встановленого п. 8 (п.8.1, п. 8.2, п. 8.3.) договору страхування №0046ип/12 ЛВ від 06.07.2012 р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.03.2017 р. задоволено клопотання КП "Міськводоканал" від 06.03.2017 р. про забезпечення проведення судового засідання, що призначене на 21.03.2017 р., в режимі відеоконференції, проведення відеоконференції судового засідання доручено господарському суду Сумської області (40011, м. Суми, пр-т Шевченка, 18/1).

Позивач та третя особа вимоги ухвали суду від 23.02.2017 р. не виконали, витребувані судом апеляційної інстанції документи не надали.

В заяві від 19.02.2017 р. (вх. №1456, електр. пошта вх. №229) позивач просив розглянути справу за відсутності його представника.

ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" та ПАТ "Кредобанк" в судове засідання своїх представників не направили, ПАТ "Кредобанк" про причини неявки суд не повідомило, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлене належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів вважає, що судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за №75, вважає, що не з'явлення в судове засідання представників позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, тому справа розглядається відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2012 р. між ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ПАТ "Кредобанк" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 0046ип/12ЛВ (т.1 а.с. 12-26).

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном, вказаним у п. 5.1 договору (згідно додатку № 2 до договору).

Додатком № 2 до договору страхування визначено перелік майна, що приймається до страхування, до якого входить під № 33 приміщення третьої особи за адресою: м. Суми, вул. Горького, 22.

Згідно пункту 13 договору страхування, страховими ризиками визнаються втрата (загибель) або пошкодження застрахованого майна в результаті, зокрема, згідно підпункту 13.1.17, дії води - аварії водопровідних каналізаційних, опалювальних, протипожежних (спринклерних) систем або інших гідравлічних систем, проникнення води або інших рідин із сусідніх помешкань (які не належать страхувальнику), раптових (не викликаних необхідністю їхнього вмикання) спрацьовувань протипожежних (спринклерних) систем.

08.03.2013 року з застрахованим майном - приміщенням страхувальника у м. Суми по вул. Горького, 22, відбулась страхова подія - цокольне приміщення банку було залите брудною сумішшю води з екскрементами та глиною на глибину 25-35 см у коридорі та до 73 см у депозитарії.

Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику майна (страхувальнику), відповідно до "Звіту про оцінку вартості матеріального (майнового) збитку, завданого власнику майна, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Горького, 22" від 23.09.2013 року, склала 268938,00 грн.

На підставі страхового акту, заяви уповноваженої особи страхувальника (третьої особи) страховик (позивач) на виконання своїх зобов'язань за договором страхування сплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 263938,00 грн.

Водопровідна мережа, на якій відбулася аварія (порив) знаходиться на балансі та обслуговуванні КП "Міськводоканал", що підтверджується його листом від 17.04.2013 року № 19/1961.

Страховик, вважаючи, що завдана майнова шкода виникла внаслідок бездіяльності КП "Міськводоканал" щодо своєчасної заміни зношеної труби на ділянці водопровідної мережі (побудованої з труб ЧВПд200 у 1971 році, термін експлуатації якої становить 40 років), звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до КП "Міськводоканал" про стягнення на користь позивача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 263 938,00 грн.

В обґрунтування позову ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" на порушення відповідачем приписів Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також середніх нормативних строків використання основних фондів організацій та підприємств держаної форми власності, затверджених наказом ЦРУ СРСР, Міськбуду СРСР від 28.02.1972 року № 9.17, та нехтуванням своїх обов'язків передбачених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30 "Про затвердження правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України" (із змінами та доповненнями).

Розглядаючи вказаний спір, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та правомірними , виходячи з положень ст.993 ЦК України та ст..27 Закону України «Про страхування», але вважав, що у даному випадку відбулася заміна осіб у вже наявному зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання (перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки), та, врахувавши заяву відповідача про застосування позовної давності, відмовив позивачеві в задоволенні позову у даній справі у зв'язку зі спливом загальної позовної давності, встановленої статтею 257 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови в позові, але з інших правових підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 13 та ч.1 ст. 14 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 626, частини 1 статті 627 та частини 1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування за договором страхування.

Поняття «договір страхування» закріплено в ЦК (ст. 979), Господарському кодексі України (ст. 354) та в Законі № 85/96-ВР «Про страхування».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Так, згідно зі ст. 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору .Отже, договір страхування є двостороннім, оплатним, строковим, консенсуальним. Його також можна віднести до договорів про надання послуг та на користь третьої особи.

Договір відповідно до Закону № 1961-IV є публічним, на користь третьої особи.

Істотними умовами договору страхування відповідно до ст. 982 ЦК є:

1) предмет договору;

2) страховий випадок;

3) розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума);

4) розмір страхового платежу і строки його сплати;

5) строк договору;

6) інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. Якщо ж сторонами не досягнуто згоди щодо тих чи інших істотних умов, то договір вважається неукладеним, тобто таким, що не відбувся (не набув юридичної сили). Так, для окремих різновидів договорів закон окремо називає передумови набуття саме ними чинності.

Зокрема, статтею 18 Закону визначено порядок укладення та початок дії договору страхування.

Таким чином, вказаними приписами розмежоване поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності».

Так, за приписами ч. 3 вказаної статті, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Положеннями ст. 983 ЦК України визначено, що для набрання чинності договором страхування необхідно здійснення страхувальником першого (або всього) страхового платежу, якщо інше не встановлено договором, що також кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 18 Закону "Про страхування" та означає, що сам факт підписання договору страхування не породжує жодних прав та обов'язків для сторін.

Таким чином, вищевказаними правовими нормами обумовлено, що момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності.

Частиною 1 статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Отже початок дії договору співпадає з початком строку, узгодженого сторонами для його дії.

При цьому, загальними положеннями ЦК України про договір, зокрема, частиною 2 статті 631 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення, тоді як спеціальна норма статті 983 ЦК України пов'язує момент набрання чинності договором страхування з моментом внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Відтак, страховик та страхувальник при укладенні договору страхування вправі визначити момент набрання ним чинності інший, ніж з моменту внесення першого страхового платежу, що відповідатиме принципу свободи цивільно-правового договору, передбаченого статтею 627 ЦК України, в тому числі визначити, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

У наданих Верховним судом України роз'ясненнях щодо «Судової практики розгляду цивільних справ що виникають з договорів страхування», зазначено, що юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Стосовно моменту набрання чинності договором страхування, тобто здійснення першого платежу, слід враховувати, що коли він здійснюється готівкою, то цей факт має підтверджуватися видачею встановленого законодавством розрахункового документа - квитанції, касового чека тощо. При сплаті першого платежу у безготівковій формі договір набирає чинності з дати надходження коштів на рахунок страховика, якщо сторони не домовилися про інше в договорі.

Як вже зазначалось вище, між ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ПАТ "Кредобанк" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 0046ип/12ЛВ від 06.07.2012 р.

Спірний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, скріплений печатками та підписами обох сторін, в судовому порядку не оскаржувався, недійсним не визнавався.

Згідно розділу 9 строк дії договору ( з урахуванням умов розділу 19 договору) визначений з 00-00 год. 07.07.2012 по 24-00 год. 06.07.2013.

Відповідно п. 19.1 договір набуває чинності з 00-00 години дати початку дії договору, яка вказана в розділі 9 договору (дата початку дії - з 00-00 год. 07.07.2012 р., дата закінчення дії - по 24-00 год. 06.07.2013 р.), але не раніше дня, наступного за днем сплати страхувальником страхового платежу (першого страхового платежу) в обсязі, визначеному в п. 8.2 договору на розрахунковий рахунок чи до каси страховика та діє до 24-00 години дня, вказаного в розділі 9 договору, як дата закінчення дії договору.

У випадку ненадходження або надходження не в повному обсязі на розрахунковий рахунок чи до каси страховика страхового платежу (першої частини страхового платежу) в сумі відповідно до п. 8.2 договору, договір вважається таким, що не набув чинності (п. 19.2 договору).

У випадку ненадходження або надходження не в повному обсязі на розрахунковий рахунок чи до каси Страховика чергової та кожної наступної частини страхового платежу в сумі відповідно до п.8.2 договору та в строк , вказаний в п.8.3 договору, відповідальність Страховика припиняється з 00-00 годин дня , наступного за днем, зазначеним в цьому договорі як дата граничного строку сплати відповідного чергового страхового платежу, сплата якого прострочена ( п.19.3 договору).

У випадку надходження простроченої відповідної частини страхового платежу в строк, що перевищує 30 календарних днів, з дати, вказаної в п.8.3 Договору як дата граничного строку сплати відповідного чергового страхового платежу, або ненадходження чи надходження не в повному обсязі простроченої відповідної частини страхового платежу, договір вважається таким, що припинив дію з 00-00 годин дня , наступного за днем , зазначеним в цьому договорі як дата граничного строку сплати відповідного чергового платежу, сплата якого прострочена. ( п.19.5 договору).

Не вважаються та не визнаються страховими випадками будь-які події , які сталися в період припинення відповідальності Страховика ( п.19.6 договору).

Згідно розділу 8 договору строк сплати першого платежу в сумі 65 088,93 грн. встановлений 06.07.2012 р., другого платежу в сумі 65088,93 грн. - 06.10.2012 р., третього платежу в сумі 65088,93 грн. - 06.01.2013р., четвертого платежу в сумі 65088,93 грн. - 06.04.2013р.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів було встановлено відсутність доказів на підтвердження здійснення страхувальником страхових платежів у встановлених договором обсязі та строки.

З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 р. зобов'язано позивача та третю особу не менше ніж за три дні до початку судового засідання надати суду апеляційної інстанції документальні докази, що підтверджують сплату страхувальником (ПАТ "Кредобанк") на користь страховика (ПрАТ "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" ) страхового платежу згідно порядку сплати, встановленого п. 8 (п.8.1, п. 8.2, п. 8.3.) договору страхування №0046ип/12 ЛВ від 06.07.2012 р.

Учасники процесу вимоги ухвали суду від 23.02.2017 р. не виконали, витребувані судом документи не надали.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Разом з тим, ненадання позивачем та третьою особою доказів сплати страхувальником першого страхового внеску, як передумови, що підтверджує факт набрання чинності договору добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 0046ип/12ЛВ від 06.07.2012 та подальшого здійснення страхових платежів у встановлених договором строк та обсягах, не дає підстав колегії суддів дійти до висновку, що договір страхування, на який скаржник посилається як на підставу виникнення у нього зобов'язань щодо виплати на користь страхувальника страхового платежу та права для звернення до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу набув чинності, а подія, що сталася з майном страхувальника відбулась у період дії договору та відповідальності страховика та породжує цивільно-правові наслідки для спірних правовідносин сторін.

Вказані обставини свідчать про недоведеність обставин, що підтверджують укладення між сторонами договору страхування та свідчать про недоведеність підстав для виникнення у позивача обов'язку щодо сплати страхового відшкодування, а також наявність підстав для звернення з позовом в порядку регресу для стягнення страхового відшкодування з відповідача.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п. 12 Постанови Вищого господарського суду України № 7 від 17.05. 2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 17.05.2011, не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Сумської області від 19.12.2016 р. у справі №920/532/16 та задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ".

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 19.12.2016 р. у справі №920/532/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.