ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.04.2017 Справа № 904/2271/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПМАРК", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Босенко М.М. - представник за дов. від 25.08.2016

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: ОСОБА_3 - представник за дов. № б/н від 10.03.2016

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПМАРК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за іпотечним договором № PM-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 20.03.2017.

Ухвалою суду від 20.03.2017 розгляд справи відкладено на 03.04.2017.

03.04.2017 через канцелярію суду від третьої особи надійшла заява про відвід судді Ярошенко В.І. від розгляду справи № 904/2271/17, в якій ОСОБА_1 посилається на те, що суддя прийняла позовну заяву до розгляду та порушила провадження у справі, хоча, на його думку, позивачем, в порушення ст. 54 ГПК України, було невірно зазначено код ЄДРПОУ відповідача, поштовий опис вкладення не відповідав формі 107 бланку "Опис вкладання до поштового відправлення з оголошеною цінністю", а також ціна позову була значно заниженою, що призвело, на його думку, до недоплати судового збору.

Крім того, третя особа зазначає, що суддя Ярошенко В.І. не розібравшись в матеріалах справи, відстоює інтереси позивача та зайняла вже свою суб'єктивну позицію на його користь.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особі, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами та несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави та предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Частиною 2 п. 1.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтвердженими належними і допустимими доказами.

У пункті 1.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 № 18 зазначено, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному судді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Тому слід розцінювати як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами, зокрема, подання ним другої і наступних заяв про відвід судді (суддів) господарських судів з одних і тих самих підстав (у тому числі з викладенням відповідної заяви в іншій стилістичній формі), або, хоча й з інших підстав, ніж у первісній заяві, але з таких, що з урахуванням обставин справи були або мали бути відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, і, отже, повинні були зазначатися саме в ній.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід судді Ярошенко В.І. від розгляду справи № 904/2271/17 не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді при розгляді даної справи, суд не знаходить достатньо підстав для задоволення заяви третьої особи про відвід судді Ярошенко В.І. від розгляду справи № 904/2271/17.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

З численної практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою запобігання виникнення у представників сторін та інших осіб сумнівів щодо неупередженого розгляду цієї справи та забезпечення довіри сторін до складу суду, суддя Ярошенко В.І. подала заяву про самовідвід від розгляду справи № 904/2271/17.

Після виходу з нарадчої кімнати, керуючись статтями 20, 22, 27, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ярошенко В.І. від розгляду справи № 904/2271/17 - відмовити.

Заяву судді Ярошенко В.І. про самовідвід від розгляду справи № 904/2271/17 - задовольнити.

Суддя В.І. Ярошенко