КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа№ 910/10067/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Суліма В.В.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання - Вага В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017

за заявою Фонду державного майна України

про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 за нововиявленими обставинами

у справі № 910/10067/13 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор"

до Фонду державного майна України

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: Мацевич І.Ю.,

від відповідача: Шевчук О.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.06.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2013 позов задоволено повністю, зобов'язано Фонд державного майна України виконати умови пункту 6.4 договору № 842 оренди цілісного майнового комплексу ДП "Золотоніський лікеро-горілчаний завод", укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", шляхом надання ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" дозволу на списання орендованого майна у кількості 305 об'єктів на загальну суму 2 037 217,12 грн.

На виконання рішення господарським судом міста Києва 02.07.2013 видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2014 у справі № 910/10067/13 п. 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 доповнено наступним змістом - "списання об'єктів має відбуватися згідно з Порядком списання об'єктів державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 за № 1314 "Про затвердження порядку списання об'єктів державної власності".

15.07.2016 до господарського суду міста Києва надійшла заява Фонду державного майна України про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2017 заяву Фонду державного майна України про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 - без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2017, Фонд державного майна України звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. За твердженням скаржника, нововиявленими обставинами у зазначеній справі є те, що майно, запропоноване до списання ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", не відповідає критеріям, встановленим п. 4 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку списання об'єктів державної власності" від 08.11.2007 № 1314", а отже не підлягає списанню. Скаржник наголошує, що майно, запропоноване до списання ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", в цілому перебуває у придатному для подальшого використання стані, а отже таке майно не підлягає списанню з урахуванням норм, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314. Скаржник зауважує, що обставини, на які посилається відповідач як на нововиявлені, існували на час розгляду справи господарським судом, однак не були йому відомі під час розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/10067/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.03.2017.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017, у зв'язку із перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Сулім В.В., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 апеляційну скаргу Фонду державного майна України прийнято до провадження новим складом колегії, розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 розгляд апеляційної скарги Фонду державного майна України на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/10067/13 відкладено на 20.03.2017.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її безпідставність.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Відповідно до приписів ст. 112 ГПК України господарський суд вправі переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Залишаючи без задоволення заяву Фонду державного майна України місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано доказів існування нововиявлених обставин у розумінні ст. 112 ГПК України, які б були істотними для зміни або скасування прийнятого у даній справі рішення, а подана Фондом державного майна України заява про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у даній справі є необґрунтованою. Крім того, місцевий господарським суд вказав, що під час розгляду даної справи, маючи сумніви щодо можливості списання орендованого майна у кількості 305 об'єктів на загальну суму 2 037 217,12 грн. не був позбавлений права та можливості подати суду докази на підтвердження вказаних обставин.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 № 17 зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу документи, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленою обставиною Фонд державного майна України зазначив, що розглянувши лист Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 01.06.2016 № 8/1/1-8379, Фондом було встановлено, що відчуження майна цілісного майнового комплексу державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" призведе не лише до порушення законодавства України, але й завдасть шкоди майновим правам держави.

Крім того, відповідачем було встановлено, що майно, запропоноване до списання ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" в цілому перебуває у придатному для подальшого використання стані, а частина майна потребує ремонту та в подальшому можливе його використання, тому таке майно не відповідає критеріям, встановленим п. 4 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314", а отже не підлягає списанню.

Заявник зазначив, що під час розгляду даної справи відповідачу не була відома та обставина, що майно, яке запропоноване ТОВ "Златогор" до списання не підлягає відчуженню, оскільки ФДМУ взагалі не опрацьовувалися документи, надані товариством та листом від 04.03.2013 № 10-24-2713 повернуті ТОВ "Златогор" у зв'язку з тим, що Порядком не передбачено списання орендованого майна.

Про наявність цієї обставини, як стверджує заявник, Фонд не знав і не міг знати, оскільки під час розгляду даної справи у суді та на дату набрання законної сили рішенням суду № 910/10067/13 у Фонду державного майна України була відсутня вищевказана інформація, а в ході судового процесу не досліджувалося питання відповідності майна критеріям, визначеним законодавством України.

Як вказує заявник, про нововиявлену обставину йому стало відомо після отримання листа Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 01.06.2016 року № 8/1/1-8379.

Оскільки вказаний лист містить гриф "для службового користування", з метою дотримання законодавства Фонд звернувся до Головного управління котррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України з проханням надати дозвіл на копіювання та надсилання до господарського суду міста Києва вищезазначеного листа.

Тільки після отримання дозволу у ФДМУ з'явилася можливість подати до суду заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів зауважує, що лист Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 01.06.2016 № 8/1/1-8379 не містить інформації, яка існувала, але не була відома відповідачу при винесенні рішення у справі № 910/10067/13, зокрема щодо того, що цілісний майновий комплекс ДП "Золотоніський лікеро-горільчаний завод" відповідно до ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" заборонений до приватизації та відповідно до п. 9 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" не може бути відчужений. Адже, не Головне управління котррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України, а саме Фонд державного майна України згідно із Законом України "Про Фонд державного майна України" є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності. Крім того, Фонд державного майна України відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про Фонд державного майна України" у сфері оренди державного майна: виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності; здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна; проводить інвентаризацію, оцінку цілісних (єдиних) майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, що передаються в оренду Фондом державного майна України, а також нерухомого майна та майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації), або виступає її замовником, укладає договори на проведення оцінки зазначеного майна та затверджує акти оцінки (висновки про вартість майна); здійснює контроль за використанням орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, виконанням умов договорів оренди цілісних майнових комплексів державних підприємств; бере участь у здійсненні контролю за поверненням цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління уповноважених органів управління після закінчення строку дії договорів оренди.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013, судом встановлено, що позивач в повному обсязі дотримався процедури передбаченої п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності" та листом від 08.02.2013 № 189 відправив вищевказані документи відповідачу, для отримання дозволу на списання державного майна. Жодних зауважень з боку відповідача, щодо недостатності або невідповідності Порядку поданих документів не надходило на адресу позивача.

При винесенні рішення від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 господарський суд міста Києва дійшов висновку, що відмова відповідача у наданні дозволу на списання орендованого майна тягне погіршення фінансового становища позивача, оскільки залишення на балансі основних засобів із значним зносом, які не підлягають подальшому використанню, вимагає несення додаткових витрат на зберігання цього майна, обмежує його у можливостях здійснення підприємницької діяльності.

Саме посиланням на Порядок списання об'єктів державної власності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314, ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" обґрунтувало свої позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на списання орендованого майна у кількості 305 об'єктів на загальну суму 2 037 217,12 грн. До матеріалів позовної заяви позивач додав в копіях акти опису майна відповідно до бухгалтерського обліку, акти інвентаризації майна, акти обстеження технічного стану, документи щодо нерухомого майна, довідки ДВС, техніко-економічне обґрунтування.

В своїй апеляційній скарзі від 08.07.2013 на рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13 Фонд державного майна України посилався на те, що задоволення позовних вимог має наслідком списання, як такого, що морально та фізично зношене, непридатне для подальшого використання, державного орендованого майна у кількості 305 об'єктів на загальну суму 2 037 217,12 грн., з 703 об'єктів, переданих всього за договором оренди від 25.09.2002 № 842, вартістю 3 353 397 грн. та зазначав, що вказана обставина має наслідком заподіяння майновим інтересам держави значної шкоди.

В додаткових поясненнях від 14.08.2013 представник Фонду державного майна України вказував на неналежне оформлення пакету документів стосовно списання орендованого майна, зокрема актів технічного стану.

На зазначені обставини відповідач також посилався в своїй касаційній скарзі.

Вищезазначене спростовує твердження скаржника, що йому не було і не могло бути відомо про стан майна, запропонованого до списання ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", а також те, що в ході судового процесу не досліджувалося питання відповідності майна критеріям, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону (п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").

Колегія суддів зауважує, що до апеляційної скарги, як і до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 у справі № 910/10067/13, Фонд державного майна України не додав жодного доказу, який би підтверджував стан запропонованого позивачем до списання майна, а свої сумніви щодо відповідності цього майна критеріям, встановленим п. 4 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314", відповідач обґрунтовував матеріалами позовної заяви та іншими вже наявними у справі доказами.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для скасування чи зміни рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2013 за нововиявленими обставинами.

На думку колегії суддів, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106, 112 - 114, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/10067/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/10067/13 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді В.В. Сулім

В.Г. Суховий