ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2017 Справа № 905/455/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ (в особі регіональної філії «Донецька залізниця», Донецька область, м. Лиман)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика», Донецька область, м. Добропілля

про стягнення 23 880,00 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 пров. юр.

відповідача: ОСОБА_2 за дов.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано позов про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика» 23 880,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 50082759 масу вантажу за відправкою Добропілля Донецької залізниці Сартана Донецької залізниці, вагон № 53054276.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на дані залізничної накладної, комерційного акту БА 783292/891 від 13.08.2016р., а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Відповідач, не заперечуючи факту невірного зазначення маси вантажу за спірним перевезенням, позов не визнав з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності. Ним подана заява про застосування строку позовної давності, встановленого ч.5 ст.315 Господарського кодексу України.

Позивач заявив клопотання про поновлення строку позовної давності, оскільки за його думкою, цей строк пропущений з поважних причин, а саме:

- фінансування витрат філії на поштові відправлення здійснюється за залишковим принципом;

- у січні 2017 року відбулась хакерська атака на сервери ПАТ «Українська залізниця», наслідком чого стало припинення роботи програми клієнт-банк всієї залізниці і оформлення та проведення усіх платежів в ручному режимі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

08.08.2016р. Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика» (вантажовідправник) на адресу ПАТ «МК Азовсталь» (вантажоодержувач) у напіввагоні № 53054276 за залізничною накладною № 50082759 зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило концентрат вугільний. За накладною вага нетто у вагоні 70 000 кг, брутто - не зазначено, тари 23 600 кг.

В накладній також зазначено, що вантаж маркований:

· однією повздовжньою борозною катком ущільнювача.

По прибутті (12.08.2016р.) вагону на станцію Сартана (станція призначення) за заявкою вантажоодержувача на підставі ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача) було здійснено перевірку маси вантажу на справних 150-тонних вагонних вагах вантажоодержувача, повірених 08.09.2015р., виявилось: вага брутто 91 250 кг, вага тари з документу 23 600 кг, вага нетто 67 650 кг, що менше проти даних залізничної накладної на 2 350 кг.

Під час комерційного огляду було встановлено: навантаження на рівні бортів, поверхня укочена катком, вантаж маркований повздовжньою борозною катка ущільнювача, маркування не порушене, виїмок і заглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний, витікання вантажу не має.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом БА 783292/891 від 13.08.2016р., який підписаний належними особами, а саме: з боку залізниці - ДСМ станції, комерційним агентом, прийомоздавальником, з боку одержувача - прийомоздавальником комбінату.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 23 880,00 грн. із розрахунку 4 776,00 грн. (тариф) х 5.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

· норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінерального палива становить 1,0% маси, зазначеної в перевізних документах, тобто у даному випадку 700,0 кг, що менше виявленої нестачі 2 350 кг;

· за зазначеним перевезенням провізна плата становить 4 776,00 грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 23 880,00 грн. із розрахунку: 4 776,00 грн. (тариф) х 5,

господарський суд вважає, що позов є обґрунтованим, але задоволенню не підлягає, оскільки позивач звернувся до суду після спливу позовної давності.

Заява відповідача про застосування позовної давності судом задовольняється з огляду на таке:

· ст.257 Цивільного кодексу України (ЦК) загальна позовна давність встановлена тривалістю у 3 роки;

· згідно з ч.1 ст.258 ЦК для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною;

· до вимог перевізника до вантажовідправників та вантажоодержувачів, що випливають з перевезення вантажу, Цивільним кодексом України і Господарським кодексом України (ГК) встановлено 2 різні строки спеціальної позовної давності: п.6 ч.2 ст.258 ЦК - в один рік, ч.5 ст.315 ГК шестимісячний строк, що є колізією законів;

· відповідно до ч.2 ст.4 ЦК Цивільний кодекс України є основним актом цивільного законодавства, тобто є загальним нормативним актом;

· ч.2 ст.9 ЦК передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання;

· господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між субєктами господарювання, регулюються Господарським кодексом України (ст.1 ГК), який відносно Цивільного кодексу України є спеціальним нормативним актом;

· за загальним правилом у разі протиріччя між загальним і спеціальним нормативним актом перевага надається спеціальному акту, і як наслідок до спірних правовідносин застосовується позовна давність тривалістю у 6 місяців, встановлена ч.5 ст.315 ГК;

· Господарським кодексом України не визначено початок перебігу позовної давності, у той час, як п.3 ст.925 ЦК передбачено: до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, застосовується позовна давність ... з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів);

· згідно п.б ч.2 ст.137 Статуту залізниця може звернутись з позовом до суду про стягнення штрафу за неправильно зазначені у залізничній накладній відомості з дня настання події, що стала підставою для подання позову;

· подією, що стала підставою для подання позову, є неправильне зазначення у залізничній накладній найменування вантажу, що мало місце 08.08.2016р. або раніш;

· позивач звернувся до суду з позовом 16.02.2017р. (згідно поштового штемпеля на конверті), тобто через 6 місяців і 8 днів після того, як у нього виникло право на позов (08.08.2016р. заповнення і приймання вантажу за спірною відправкою на станції відправлення).

До спірних правовідносин не може застосовуватись 6-ти місячний строк позовної давності, встановлений ст.137 Статуту залізниць України, з огляду на таке. Статут залізниць України, ст.137 якого встановлено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів можуть бути подані у 6-ти місячний термін, не є законом (є підзаконним нормативним актом), а тому з 1.01.04р. самостійно не може застосовуватись щодо строку позовної давності до спірних правовідносин. Зазначення у ч.3 ст.26 Закону України Про залізничний транспорт, що порядок і терміни предявлення позовів визначається Статутом залізниць відповідно до чинного законодавства не є підставою для застосування ст.137 Статуту щодо тривалості позовної давності, незважаючи на те, що вона (тривалість) відповідає ч.5 ст.315 ГК, оскільки спеціальна позовна давність має встановлюватися законом, а не підзаконним нормативним актом, яким є Статут залізниць України.

Частина 3 ст.925 Цивільного кодексу України, якою визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік, до спірних правовідносин не може бути застосована, оскільки:

- Господарський кодекс є спеціальним нормативним актом по відношенню до Цивільного кодексу, а Цивільний кодекс загальним по відношенню до Господарського;

- за умови розбіжності між загальними i спеціальними правовими нормами перевага надається спеціальним;

- ч.2 ст.9 Цивільного кодексу України передбачено, що законом, яким є Господарський кодекс, можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Твердження залізниці про те, що подією, що стала підставою для подання позову, є прибуття вантажу на станцію призначення (12.08.2016р.), коли вона довідалась про неправильність відомостей, зазначених у накладній, судом до уваги не прийняте, оскільки воно не відповідає законодавству. До того Донецька залізниця, яка прийняла і видала вантаж відповідачеві, так само як і Придніпровська, яка здійснювала перевезення, є перевізником і кожна з цих залізниць мала можливість виявити неправильність відомостей щодо маси вантажу у накладній (вантаж перевозився у відкритому рухомому складі) і від імені ПАТ «Українська залізниця» заявити відповідний позов.

Наведені позивачем причини пропуску позовної давності не є поважними, до того ж вони ніяким чином не підтверджені. Не достатнє фінансування філії не є підставою для поновлення пропущеного строку. Одночасно суд зазначає, що судовий збір позивачем був сплачений 02.02.17р., тобто за 6 днів до спливу строку позовної давності і у позивача, на думку суду, була можливість подати позов в межах строку позовної давності.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.1, ч.5 ст.315 Господарського кодексу України, ч.2 ст.9, ст.253, ч.ч.3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 137 Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів і керуючись ст.ст.49, 82 84, 85Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська центральна збагачувальна фабрика» про стягнення 23 880,00 грн. штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 22.03.2017р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик:

Тел.