ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Справа № 904/9590/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л. ,

суддів Орєшкіної Е.В., Сизько І.А.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 2262 від 27.10.2016 р.,ОСОБА_2, представник, довіреність №2045 від 25.10.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність № 1/81 від 03.01.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016р. у справі №904/9590/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_4 залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 17580 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016р. у справі №904/9590/16 (суддя Манько Г.В.) позов публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_4 залізниця" задоволено, з приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-ПрАТ "Північний ГЗК") на користь позивача стягнуто плату за користування вагонами в сумі 17127грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 453 грн. 60 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо затримання залізницею вантажу, прийнятого до перевезення на адресу відповідача, на шляху прямування через зайнятість колій на станції призначення ОСОБА_4 з вини останнього у зв"язку з несвоєчасним забиранням ним на свою під"їзну колію вантажу, який вже прибув на його адресу;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ"Північний ГЗК" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про ненадання позивачем в обґрунтування твердження стосовно зайнятості колій раніше прибулими на адресу відповідача вагонами доказів зайнятості усіх приймально-здавальних колій з вини товариства, в актах загальної форми позивачем не зазначено які саме колії були зайняті такими вагонами та належним чином не обґрунтовано неможливість подачі останніх на колії станції ОСОБА_4, про те, що господарський суд не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, про те, що позивачем, на виконання приписів п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць, було забезпечено наявність вільних колій на станції ОСОБА_4 і це унеможливлює нарахування спірних платежів, про те, що в порушення п.п.16.6 п.16 названих вище Правил диспетчер не прийняв затримані вагони на підходах до станції ОСОБА_4 згідно з спірним наказом №502 на наявні вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції, про неправомірне посилання позивача на акти загальної форми, які стосуються цього наказу, оскільки на момент його видачі вагони знаходилися на шляху перевезення, тобто їх не було затримано та в технічному і комерційному відношенні вагони не були готові до видачі, про те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування графіку виконаного руху поїздів та витягів з журналів форми ДУ-3, ДУ-4, а також про ненадання господарським судом оцінки діям диспетчера з руху поїздів по затримці вагонів, які ґрунтуються лише на його особистій думці і з яких можна зробити висновок, що вагони затримуються на шляху слідування без фактичного аналізу наявності вільних колій з метою "штучної" затримки вагонів з вини товариства;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2012р. ДП"Придніпровська залізниця"(залізницею) та публічним акціонерним товариством (далі-ПАТ)"Північний ГЗК"(власником колії) укладено договір №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч про експлуатацію залізничної під"їзної колії ПАТ "Північний ГЗК", яка примикає до станцій ОСОБА_4 і Рядова ДП"Придніпровська залізниця".

Відповідно до п.1 на умовах цього договору експлуатується під"їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції ОСОБА_4 залізниці: ОСОБА_4 стрілками №№2,4,6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_4; Рядова стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова. Під"їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Згідно з п.п.5, 6 договору здавання вагонів для під"їзної колії зі станцій ОСОБА_4, Рядова здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції залізниці прийомоздавальнику власника колії не пізніше ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів з реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. Вагони, що прибули на станцію ОСОБА_4 залізниці для ПАТ"Північний ГЗК" подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції ОСОБА_4 за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова ОСОБА_4 залізниці подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5,VІ, 7, 8, 9, 10 станції Рядова за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колій.

П.8 договору передбачено, що про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього залізничного транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання вагонів до здачі, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113.

В п.11 договору сторонами узгоджено, що час перебування вагонів на під"їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно до п.15 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов"язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Матеріали справи свідчать також і про те, що по накладних (т.1, а.с.25-43) залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні власні вагони.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 №11.

За наказом №502 від 17.04.2016р. о 03год. 20хв. у зв"язку з неприйняттям вагонів вантажовласником по причині скупчення на станції ОСОБА_4 залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу останні були затримані на станції ОСОБА_5.

Відповідно до вказаного наказу позивачем затримано вагони:

- №№ голова 55161079 хвіст 56521271 у кількості 32 вагон, індекс поїзда 4571-37-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №3603.

Станцією затримки ОСОБА_5 залізниці складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №107 від 17.04.2016р. та акт загальної форми ГУ-23 №107 від 17.04.2016р

Підставою для складання актів є затримка вагонів через неприйняття їх вантажовласником з причин скупчення вагонів на станції ОСОБА_4 залізниці, які прибули на адресу ПАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу.

Повідомлення про затримку вагонів №169, що перевозяться в поїзді №3603 ( згідно з наказом №502 від 17.04.2016р.) отримано відповідачем 17.04.2016р. о 04год.00хв..

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №107 від 17.04.2016р., що прибули 16.04.2016р. о 11год.23хв. поїздом №3442 відправлені 18.04.2016р. о 12год.50хв. поїздом №3603.

Викладені обставини слугували визначальними для нарахування залізницею плати за користування вагонами у загальній сумі 17127 грн. по відомостях плати форми ГУ-46: №№20049145, 22049146, які підписані представником відповідача із застереженнями про відмову в оплаті з посиланням на те, що шляхи прийому були вільні і на готовність прийняти вагони, а також 453грн.60коп. збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ДУ-92 №27049030, яка з боку відповідача також підписана з аналогічним застереженням.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. N457 залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправ-никами, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. N644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25.02.1999 N113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

П.4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

П.10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

П.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати спірні вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем по причині скупчення на станції ОСОБА_4 внаслідок несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що призвело до затримки останніх, ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення залізниці про готовність забрати на свою під"їзну колію вагони зі станції призначення, а також доказів на підтвердження прийняття заходів відносно залізниці з приводу порушення нею умов договору №№ПР/М-12-2/14-1438 від 21.09.2012р. в частині дотримання строку подачі вагонів на під"їзну колію вантажовласника нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 17127грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 453грн.60коп. є обґрунтованим і правомірним.

Тому рішення господарського суду про задоволення позовних вимог слід залишити без змін.

Доводи скаржника про відсутність своєї вини у затримці спірних вагонів колегією суддів не прийняті до уваги з огляду на наступне.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46,47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

Крім того, відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування .

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на його під'їзну колію щодо яких складено вищевказані акти загальної форми. Відповідні записи відображені у книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станція Кривий Ріг ОСОБА_4 залізниці .

Доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору або іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони та доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника скаржник зі свого боку не надав.

Між тим, навіть за умов наявності вільних під'їзних колій на станції ОСОБА_4, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

В абз.3, 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України №0701-11/96/275/14 від 12.06.2014р. зазначено: "Що ж до зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача і через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, то у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника. У разі відмови представника вантажовласника підписати акт загальної форми ГУ-23 станція призначення складає акт за названою формою про відмову від підписання акта представником вантажоодержувача.

Водночас слід мати на увазі, що: визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів; вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під"їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під"їзну колію".

Позивачем до матеріалів справи надані пояснення поїзного диспетчера з обґрунтуванням обставин неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони (а.с.151).

За таких обставин висновок відповідача про наявну можливість у позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій має односторонній характер.

Також, господарським судом правомірно залишено без задоволення клопотання відповідача про витребування графіків виконаного руху поїздів, оскільки такі графіки не відображають інформацію станом на момент видачі наказу про затримку стосовно зайнятості колій на станції ОСОБА_4 вагонами, які попередньо прибули на його адресу.

Керуючись ст.ст.101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016р. у справі №904/9590/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В.Орєшкіна

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 28.03.2017р.