ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2017 р. Справа № 31/282

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» на рішення, дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу від 11.07.2011 р. у справі № 31/282

за позовом:Закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк", м. Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Львівська вугільна компанія", с. Сілець, Сокальський район, Львівська область
про: стягнення 14979367,30 грн.
Суддя Артимович В.М.,

Секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кріль Н.Г. - представник;

від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: Рожнятовський А.М. - представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» на рішення, дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу від 11.07.2011 р. у справі № 31/282 за позовом Закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк", м. Київ, до відповідача Публічного акціонерного товариства „Львівська вугільна компанія", с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, про стягнення 14979367,30 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2017 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 01.03.2017 р.

01.03.2017 р. на розгляд суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.03.2017 р. на розгляд суду від ТзОВ «АСП Трейд Груп» надійшло клопотання з проханням залучити ТзОВ «АСП Трейд Груп» до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкласти розгляд справи.

13.03.2017 р. ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України подав на розгляд суду відзив на скаргу ПАТ «Львівська вугільна компанія».

Ухвалою суду від 13.03.2017 р. в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АСП Трейд Груп» про залучення його третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у справі № 31/282 відмовлено, розгляд скарги відкладено на 20.03.2017 р.

20.03.2017 р. розпорядник майна ПАТ „Львівська вугільна компанія" подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 20.03.2017 р. з'явилися представники ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та скаржника, надали пояснення по суті скарги. Представник скаржника просив суд задоволити скаргу, а представник ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відмовити в її задоволенні. Представник банку не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд скарги та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом встановлено, що постановою від 22.07.2011 р. ВПВР ДВС України відкрито виконавче провадження № 27774791 щодо примусового виконання наказу 31/282, виданого господарським судом Львівської області 11.07.2011р. про стягнення із ПАТ "Львівська вугільна компанія" на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості по кредиту в сумі 14000000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 382161,20 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 277770,50 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 7012,42 грн., державного мита в сумі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, а тому виконавче провадження № 27774791 зупинено постановою від 19.01.2016 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 р. у справі № 914/2441/15 касаційну скаргу уповноваженої особи акціонерів боржника ПАТ "Львівська вугільна компанія" ТзОВ «Вантажно-транспортне управління» задоволено частково, ухвалу господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15 скасовано, справу № 914/2441/15 передано на розгляд до господарського суду Львівської області в стадію підготовчого засідання в іншому складі суду, до прийняття в установленому порядку рішення за результатами підготовчого засідання виконання обов'язків розпорядника майна та виконання обов'язків керівника ПАТ "Львівська вугільна компанія" покладено на арбітражного керуючого Постоленка В.О.

Посилаючись на ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства України Бурлою В.Е. постановою від 24.01.2017 р. (ВП № 27774791) поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу у справі № 31/282, виданого 11.07.2011 р. господарським судом Львівської області.

Крім того, 02.02.2017 р. постановою про арешт коштів боржника (ВП № 27774791) старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Відповідач не погоджується з вказаними постановами державного виконавця та у поданій скарзі та уточненнях до неї просить суд відновити строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо арешту коштів боржника, визнати протиправним дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо поновлення вчинення виконавчих дій постановою від 24.01.2017 р. (ВП № 27774791) та скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 24.01.2017 р., зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження № 27774791 з примусового виконання наказу № 31/282, виданого 11.07.2011 р. господарським судом Львівської області, визнати протиправними дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо арешту коштів боржника постановою від 02.02.2017 р. та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2017 р., зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України скасувати арешт коштів ПАТ «Львівська вугільна компанія», накладений постановою від 02.02.2017 р.

У свою чергу представник ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши подані відповідачем скаргу, уточнення до неї та заперечення, заслухавши присутніх представників, суд вважає за необхідне задоволити подану скаргу частково, зважаючи на наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.03.2016 р. у справі № 914/2441/15 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Львівська вугільна компанія", до якого включено вимоги ПАТ "Альфа-Банк", примусове виконання яких було зупинено в межах виконавчого провадження № 27774791 постановою ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 19.01.2016 р.

Як вже зазначалось вище, постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 р. скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15, справу № 914/2441/15 передано на розгляд до господарського суду Львівської області на стадію підготовчого засідання в іншому складі суду.

Вищий господарський суд вказує, що на час перегляду в касаційному порядку ухвали господарського суду Львівської області від 25.08.2015 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 914/2441/15, провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном, кредитори заявили свої грошові вимоги до боржника, сформовано та затверджено реєстр вимог кредиторів та, зважаючи на те, що подальший хід провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" залежить від результату розгляду заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" у підготовчому засіданні, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, боржника, працівників боржника, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне виконання обов'язків розпорядника майна та виконання обов'язків керівника ПАТ «Львівська вугільна компанія» до прийняття в установленому порядку рішення за результатами підготовчого засідання у справі № 914/2441/15 залишити за арбітражним керуючим Постоленком В.О.

З вказаного вище вбачається, що ухвала господарського суду Львівської області від 18.03.2016 р. у справі № 914/2441/15, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема, вимоги ПАТ "Альфа-Банк", залишається такою, що набрала законної сили та не скасована судом вищестоящої інстанції.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.12.2016 р. (суддя Цікало А.І.) поновлено провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".

Аналіз витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.03.2017 р. за № 22723928, що долучений до клопотання відповідача від 17.03.2017 р. за № 2/171, свідчить про те, що юридична особа - ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває у процесі провадження у справі про банкрутство, розпорядник майна - арбітражний керуючий Постоленко В.О.

Отож, як вбачається з вищенаведеного, провадження у справі № 914/2441/15 не припинено.

Крім того, Вищим господарським судом України зупинено розгляд інших касаційних скарг у справі № 914/2441/15 ухвалами від 18.10.2016 р., що додатково підтверджує вищевикладене та факт існування провадження у справі про банкрутство ПАТ «Львівська вугільна компанія».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що поновляти зупинене виконавче провадження підстав не було, заперечення державного виконавця на скаргу відповідача вважає необґрунтованими, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» вищезгадане виконавче провадження № 27774791 повинно залишатись зупиненим, а тому слід визнати недійсною постанову, винесену 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), а дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо поновлення виконавчого провадження незаконними.

Щодо вимоги скаржника зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження № 27774791 з примусового виконання наказу № 31/282, виданого 11.07.2011 р. господарським судом Львівської області, то суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, оскільки суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження, що зазначено в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. за № 6.

Крім того, постанова, винесена 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791) судом визнається недійсною, а відтак, постанова від 19.01.2016 р. старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Є. про зупинення виконавчого провадження № 27774791 залишається чинною.

Як згадано вище, 02.02.2017 р. постановою про арешт коштів боржника (ВП № 27774791) старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства України Бурлою В.Е. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ "Львівська вугільна компанія".

08.02.2017 р. ПАТ «Львівська вугільна компанія» до господарського суду Львівської області подано скаргу на постанову державної виконавчої служби про поновлення виконавчого провадження № 27774791.

Відповідач зазначає, що про існування постанови про арешт коштів боржника 13.02.2017 р. дізнався випадково з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на адресу підприємства зазначена постанова не надходила. На думку скаржника, постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2017 р. (ВП №27774791) винесено старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Є. без дотримання строків, наданих боржнику законом відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України для оскарження рішень органу державної виконавчої служби та державного виконавця, а тому просить суд відновити строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо арешту коштів боржника.

Відповідно до п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Відповідно до ст. 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк або відмовити у відновленні строку.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за необхідне задоволити клопотання скаржника та відновити строк для подання даної скарги.

Оскільки суд визнає недійсною постанову, винесену 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), а дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо поновлення виконавчого провадження незаконними з підстав, наведених вище, зважаючи на те, що у відповідності до ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту порушення провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне визнати недійсною постанову, винесену 02.02.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про арешт коштів боржника, а дії старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, незаконними.

Крім того, зважаючи на вказане вище, суд вважає за необхідне задоволити вимогу відповідача та зобов'язати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України скасувати арешт коштів ПАТ «Львівська вугільна компанія», накладений постановою від 02.02.2017 р. (ВП № 27774791).

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга з поданим уточненням підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства „Львівська вугільна компанія" задоволити частково.

2. Визнати недійсною постанову, винесену 24.01.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про поновлення вчинення виконавчих дій (ВП № 27774791), а дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо поновлення виконавчого провадження незаконними.

3. Визнати недійсною постанову, винесену 02.02.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. про арешт грошових коштів, що містяться на рахунках боржника, а дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, незаконними.

4. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ПАТ «Львівська вугільна компанія» (с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, ), накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.02.2017 р. (ВП № 27774791).

5. В задоволенні решти скарги відмовити.

6. Копію даної ухвали направити позивачу та ДВС.

Суддя Артимович В.М.