КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" березня 2017 р. Справа №911/1136/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» на ухвалу господарського суду Київської області від 23.02.2017 року

у справі № 911/1136/16 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аміс креатів»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2017 року у справі № 911/1136/16 заяву ТБ «Українська Агропромислова» на участь у конкурсі щодо визначення організатора торгів (аукціону) з продажу майна в процедурі банкрутства залишено без розгляду; кредиторські вимоги ПАТ «Авант-Банк» на суму 52 887 399,35 грн. до ТОВ «Аміс креатів» відхилено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині відхилення кредиторських вимог банку та прийняти нове, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів боржника грошові вимоги ПАТ «Авант-Банк» у розмірі 52 887 399,35 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Доманської М.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику без розгляду враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Недотримання зазначених вимог є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності зі ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України „Про судовий збір".

За визначенням ст. 1 Закону України „Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України „Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України „Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції.

Так, відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами, судовий збір сплачувається у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат. Разом з тим, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду Київської області від 23.02.2017 року, яка прийнята за наслідками розгляду заяви ПАТ «Авант-Банк» з грошовими вимогами до боржника, за яку кредитором було сплачено судовий збір у розмірі 2 756,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 112 від 19.05.2016 року, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 3 031,60 грн. (110% від 2 мінімальних розмірів заробітної плати за подання заяви з грошовими вимогами до боржника).

Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом не додано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги, що в силу положень ч. 3 ст. 97 ГПК України є підставою для її повернення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

За приписами ст. 1 Закону про банкрутство сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 94 та 95 ГПК України скаржником до апеляційної скарги не додано жодних доказів її направлення боржнику - ТОВ «Аміс креатів» або ліквідатору банкрута та кредитору - ТОВ «Поллукс», вимоги якого визнано ухвалою суду від 23.02.2017 року, що в свою чергу є підставою для повернення апеляційної скарги на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ПАТ «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» апеляційним господарським судом не приймається до розгляду і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись статтями 86, 94, 95, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ «Авант-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» на ухвалу господарського суду Київської області від 23.02.2017 року у справі № 911/1136/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 911/1136/16 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

М.Л. Доманська