Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

?27? березня 2017 року справа № 927/211/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Малтюроп Юкрейн",

вул. Пимоненка, буд. 13, Шевченківський район, м. Київ, 04050

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МТО-ТРЕЙД»,

вул. Інструментальна, буд. 5, м. Чернігів, 14037

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 49842,27 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: Іноземцев М.С. довіреність № 152 від 08.08.2016, представник

від відповідача: не прибув

В судовому засіданні 27.03.2017 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Малтюроп Юкрейн" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «МТО-ТРЕЙД» про стягнення заборгованості в сумі 49842,27 грн., з якої 36282,23 сума основного боргу; 12404,94 грн. сума пені за період з 20.02.2016 по 20.02.2017; 1155,10 грн. сума трьох відсотків річних за період з 06.02.2016 по 20.02.2017. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 01.12.2015 за № 262-01-12/15.

Позивач у судовому засіданні 27.03.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, у судові засідання 20.03.2017 та 27.03.2017 не з'явився, повноважного представника не направив, будь - яких заяв чи клопотань на адресу господарського суду Чернігівської області не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був двічі повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.28,40 ).

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судові засідання та неподання ним відзиву на позов, не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

в с т а н о в и в:

01 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Малтюроп Юкрейн» (надалі - постачальник, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МТО - ТРЕЙД» (надалі - покупець, відповідач по справі) укладено договір № 262-01-12/15, згідно якого у порядку та на умовах, викладених у цьому договорі, постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити ячмінний/пшеничний/вена/спеціальний солод, у подальшому - товар (п.1.1 договору) (а.с.13-14).

Загальна кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, становить 30 тон +/-5% (на вибір постачальника). Поставка товару здійснюється постачальником на умовах FCA м. Чернігів (відповідно до Інкотермс 2010). Постачальник здійснює завантаження товару у транспортний засіб, наданий покупцем. Період поставки товару становить: листопад 2015 - жовтень 2016 року (п.п. 3.1, 3.6 договору).

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що ціна ячмінного солоду на умовах поставки, вказаних у п. 3.1 цього договору, становить 9260,00 грн. за одну тонну, у тому числі ПДВ - 1543,00 грн. за 1 тонну з ПДВ на умовах передплати. Ціна пшеничного солоду на умовах поставки, вказаних у п. 3.1 цього договору, становить 8000,00 грн. за одну тонну, у тому числі ПДВ - 1333,33 грн. на умовах передплати. Ціна венського солоду на умов поставки, вказаних у п. 3.1 цього договору, становить 9760,00 грн. за одну тонну, у тому числі ПДВ - 1626,66 грн. на умовах передплати. Ціна спеціального солоду на умовах поставки, вказаних у п. 3.1 цього договору, становить 9760,00 грн. за одну тонну, у тому числі ПДВ - 1626,66 грн. на умовах передплати. Орієнтовна загальна вартість товару за цим договором становить 277800,00 грн., у тому числі ПДВ - 46300,00 грн. (п. 4.2 договору).

Право власності на товар та всі ризики пошкодження і втрати товару переходять до покупця з моменту поставки товару, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною (п. 4.5 договору).

Згідно пункту 10.1 договору цей договір є укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31 жовтня 2016 року.

Проаналізувавши умови договору від 01.12.2015 за № 262-01-12/15, суд встановив, що укладений сторонами правочин є договором поставки, правовідносини, що склались між сторонами на підставі вказаного правочину, врегульовані параграфом 3 главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору № 262-01-12/15 від 01.12.2015 позивачем згідно видаткових накладних № РНК - 003019 від 14.12.2015, № РНК - 003020 від 14.12.2015, № РНК - 003021 від 14.12.2015, № РНК - 003023 від 14.12.2015, № РНК - 003030 від 16.12.2015, № РНК - 003040 від 18.12.2015, № РНК - 003069 від 23.12.2015, № РНК -003070 від 23.12.2015, № РНК - 000088 від 22.01.2016 та № РНК - 000089 від 22.01.2016 (а.с. 15-24), було поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 54903,23 грн. Вищевказані видаткові накладні підписані та завірені печатками обох сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили, що покупець сплачує погоджену сторонами вартість товару не пізніше погодженої сторонами дати поставки товару або протягом 14 календарних днів після поставки. Сплата за товар здійснюється у безготівковій формі на рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі. Валюта платежу - українська гривня (п. 4.4 договору).

Виходячи з умов договору № 262-01-12/15, а саме пункту 4.3, граничний строк оплати вартості поставленого товару згідно видаткових накладних № РНК-003019, № РНК-003020, № РНК-003021, № РНК-003023 від 14.12.2015 настав 28.12.2015 (прострочено оплату починаючи з 29.12.2015), згідно видаткової накладної № РНК-003030 від 16.12.2015 - 30.12.2015 (прострочено оплату починаючи з 31.12.2015), згідно видаткової накладної № РНК-003040 від 18.12.2015 - 04.01.2016 (прострочено оплату починаючи з 05.01.2016), згідно видаткових накладних № РНК-003069, № РНК-003070 від 23.12.2015 - 06.01.2016 (прострочено оплату починаючи з 07.01.2016), згідно видаткових накладних № РНК-000088, № РНК-000089 від 22.01.2016 - 05.02.2016 (прострочено оплату починаючи з 06.02.2016).

Відповідач порушив умови договору - за поставлений товар розрахувався частково на суму 18621,00 грн. , що підтверджується копіями платіжних доручень від 29.12.2015 за № 26 та від 23.07.2016 за № 25898040 (а.с. 25-26). Решту вартості поставленого товару в сумі 36282,23 грн. відповідач не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар на підставі договору від 01.12.2015 за № 262-01-12/15 складає 36282,23 грн. (54903,23 грн. - 18621,00 грн.).

На момент винесення рішення по справі відповідач наявну заборгованість в сумі 36282,23 грн. не погасив. Доказів сплати до суду не надав.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

За приписами ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2014 за № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» , щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 8.3 договору сторони погодили, що за порушення передбачених строків сплати за товар відповідач на вимогу позивача сплачує йому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день затримки.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦКУ та пункту 8.3 договору, нараховано та заявлено до стягнення 12404,94 грн. пені за період 20.02.2016 по 20.02.2017 та 1155,10 грн. трьох відсотків річних за період з 06.02.2016 по 20.02.2017, у зв'язку з простроченням відповідачем зобов'язання з оплати вартості товару.

Враховуючи, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, перевіривши розрахунок зроблений позивачем, дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу та трьох відсотків річних в повному обсязі в сумі 36282,23 грн. та 1155,10 грн. за заявлений період, та часткове задоволення позову в частині пені в сумі 5826,18 грн. за період з 20.02.2016 по 05.08.2016 - в межах шестимісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконано відповідачем, тобто з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Доводи позивача про те, умовами пункту 8.3 договору від 01.12.2015 за № 262-01-12/15 сторони погодили інший строк нарахування штрафних санкцій (пені), залишені судом поза увагою з огляду на приписи п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 за № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», згідно якого умова договору про сплату пені за кожний день прострочення (затримки) виконання зобов'язання не може розцінюватись як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (пеня).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТО - ТРЕЙД» (14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 5, , з будь - якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтюроп Юкрейн» (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Пимоненка, буд. 13, корпус 5, , р/р 0200 АТ «УкрСиббанк» м. Київ, МФО 351005) - 36282,23 грн. основного боргу, 5826,18 грн. сума пені, 1155,10 грн. сума трьох відсотків річних та 1388,80 грн. сума судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 27.03.2017.

Суддя І.Г. Мурашко