РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017Справа №910/98/17

За позовом1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОН"
4. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-РІВНОВАГИ"
5. Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН"
6. Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ"
7. Товариства з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ"
8. Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА"
9. Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО"
доПублічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні:
відповідача:Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
позивачівКомпанії "TAMAURY LIMITED"
провизнання припиненими зобов'язань, відсутнім права стягнення, визнання іпотеки припиненою та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивачів 1-9: Ауксутіс Е.С. - довіреність б/н від 20.01.17;

Від відповідача: Бойко А.В. - довіреність №70 від 05.09.16;

Від відповідача: Греньо М.М. - довіреність №70 від 05.09.16;

Від третьої особи 1: Гуленко Ю.М. - представник, довіреність 27-48-344/16 від 28.12.2016;

Від третьої особи 2: Жадан К.М. - довіреність №297067 від 01.02.17

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОН", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-РІВНОВАГИ", Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН", Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ", Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА", Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про визнання припиненими зобов'язань за кредитними договорами, відсутнім у відповідача права стягнення за кредитними договорами, визнання іпотеки за договором іпотеки від 24.04.2008 припиненою, скасування записів про іпотечне обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записів про заборону на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон на нерухоме майно, запису про іпотеку в Єдиному реєстрі іпотек, зобов'язання відповідача повернути позивачам примірники правовстановлюючих, технічних документів на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог позичальниками було виконано взяті на себе перед банком зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати нарахованих за користування ними процентів в рамках Генеральної кредитної угоди №010/05-957 від 24.04.2008, однак відповідачем продовжується облік заборгованості позивачів за укладеними в рамках зазначеної генеральної угоди кредитними договорами, у зв'язку з чим останні вказують на існування правових підстав для визнання кредитних договорів припиненими та визнання іпотеки за Договором іпотеки припиненою, як такою, яка є похідною від кредитних договорів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 910/98/17, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, та призначено до розгляду на 01.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Компанію "TAMAURY LIMITED", розгляд справи відкладено на 16.02.2017.

До початку судового засідання 16.02.2017 через канцелярію суду представником третьої особи 2 було подано пояснення по справі за змістом якого останній підтвердив відступлення компанією "TAMAURY LIMITED" на користь позивачів права вимоги до ПАТ "ФІДОБАНК" по поверненню грошових коштів у загальному розмірі 1 869 561,47 доларів США за генеральною угодою №07-01-10/04-13/130 від 04.04.2013 та надав належним чином засвідчені копії відповідних договорів відступлення права вимоги.

В судовому засіданні 16.02.2017 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 23.02.2017.

23.02.2017 в судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позовну заяву за змістом якого останній проти позову заперечував, в його задоволенні просив відмовити, вказував на те, що укладені між позивачами та компанією "TAMAURY LIMITED" договори відступлення права вимоги до банку не були зареєстровані в Національному банку України, а тому є нікчемними, тобто, не можуть бути підтвердженням виникнення у позивачів відповідних прав вимоги до банку, виконання яких було зараховано згідно заяв останніх; в силу приписів п. 4 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спірне зарахування зустрічних однорідних вимог не могло мати місце, оскільки в банку було введено тимчасову адміністрацію. Відзив судом долучено до матеріалів справи.

Також, в судовому засіданні 23.02.2017 представником відповідача було подано клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національного банку України та клопотання про витребування доказів, за змістом яких відповідач просив витребувати: у позивачів та третьої особи 2 - договори відступлення прав вимоги та документи, які підтверджують повноваження особи, що підписала відповідні договори від імені третьої особи 2; у позивача 3 - документи на підтвердження переходу до останнього прав та зобов'язань ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД". Клопотання судом долучені до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 23.02.2017 клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний банк України, суд зазначає, що відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України третя особа може бути залучена до участі у справі за її заявою, а також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду, який виносить з даного питання ухвалу з обов'язковим зазначенням у ній, на стороні кого (позивача чи відповідача) залучається ця третя особа, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Згідно п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами і доповненнями) (далі - Постанова № 18) питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження впливу винесення рішення з даного господарського спору безпосередньо на її права або обов'язки щодо однієї із сторін та залучення вказаної банківської установи як третьої особи до участі у справі жодним чином предметно на розгляд даної справи не впливає, за відсутності достатнього обґрунтування, в задоволенні клопотання ПАТ "ФІДОБАНК" про залучення НБУ до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судом відмовлено.

Також судом було частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування документів та витребувано від третьої особи 2 запитувані інформацію та документи.

В судовому засіданні 23.02.2017 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 02.03.2017.

До початку судового засідання 02.03.2017 через канцелярію суду представником третьої особи 1 було подано письмові пояснення щодо позовної заяви, за змістом яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позову заперечував та вказував на неможливість в даному випадку зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв'язку із неподанням доказів повідомлення банку про відступлення права вимоги та введенням тимчасової адміністрації. Пояснення судом долучені до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 02.03.2017 представником позивача було подано через канцелярію суду пояснення щодо представництва за довіреністю Компанії "TAMAURY LIMITED", пояснення до відзиву банку на позовну заяву, пояснення щодо моменту переходу прав і обов'язків від ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" до ТОВ "ДІОН" в процесі реорганізації за змістом яких позивач вказував на те, що доданими до матеріалів справи представником Компанії "TAMAURY LIMITED" документами належним чином підтверджується існування у представника останньої на укладення від її імені договорів відступлення прав вимоги до банку, що спростовує посилання відповідача на їх недійсність. Окрім цього, за твердженнями позивача, чинним законодавством України не передбачено вимоги реєстрації договорів відступлення прав вимоги до банків в Національному банку України, а тому посилання відповідача на їх нікчемність є необґрунтованим. Також позивач зазначив, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, який вважається вчиненим з моменту складення такої заяви, а тому посилання відповідача на неможливість в даному випадку припинення спірних зобов'язань на підставі заяви позивачів від 19.05.2016, у зв'язку з введенням в ПАТ "ФІДОБАНК" тимчасової адміністрації з 20.05.2016 є безпідставним, оскільки відповідне зарахування мало місце до введення тимчасової адміністрації. Пояснення судом долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.03.2017 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 06.03.2017.

В судовому засіданні 06.03.2017 представником відповідача було подано клопотання про витребування доказів, а саме від позивачів та третьої особи 2 оригінали заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №19/05-01 від 19.05.2016 та повідомлення про відступлення права вимоги №3-1705/16 від 17.05.2016; клопотання про зупинення провадження у справі, за змістом якого просив зупинити провадження у даній справі до завершення кримінального провадження №0001189; додаткові пояснення, за змістом яких вказував на те, що спірне зарахування не могло мати місце, оскільки: зобов'язання банку було виражено в Євро, а зобов'язання позивачів - в доларах США, тобто, різних валютах; умовами Генеральної кредитної угоди №010/05-957 від 24.04.2008 була встановлена заборона на проведення взаємозаліку; відповідно до умов спірних договорів, укладених з позивачами, строки повернення кредитних коштів були встановлені до 22.04.2020, а дострокове повернення таких коштів могли мати місце не інакше як за згодою банку; договори відступлення прав вимоги, на які позивачі посилаються як підтвердження існування зобов'язань банку перед ними, не були зареєстровані в Національному банку України, а тому є нікчемними; банк не отримував повідомлення про відступлення права вимоги №3-1705/16 від 17.05.2016. Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

При цьому в судовому засіданні 06.03.2017 судом оглянуто оригінал заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 19/05-01 від 15.05.2016, оригінали договорів та довіреності третьої особи 2 на представництво інтересів третьої особи, та встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій оригіналам вказаних документів.

В судовому засіданні 06.03.2017 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 09.03.2017.

Представником відповідача в судовому засіданні 09.03.2017 було подано клопотання про витребування доказів, за змістом якого просив витребувати від позивачів оригінали та належним чином засвідчені копії протоколів загальних зборів учасників про надання згоди на укладення договорів відступлення прав вимоги, а також клопотання про колегіальний розгляд справи в зв'язку зі складністю справи. Клопотання судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.03.2017 судом оглянуто оригінал листа щодо підтвердження та схвалення компанією "TAMAURY LIMITED" всіх законних дій пана ОСОБА_6, копія якого раніше була долучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.03.2017 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 10.03.2017.

Також представником відповідача в судовому засіданні 10.03.2017 подані: клопотання про витребування від ТОВ "ДІОН" оригінал та належним чином завірену копію передавального акту про передачу майна від ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" до ТОВ "ДІОН"; клопотання про витребування від позивачів оригіналів та належним чином засвідчених копій протоколів загальних зборів учасників про надання згоди на укладення спірних договорів відступлення прав вимоги: клопотання про проведення судово-економічної експертизи, за змістом якого відповідач просив призначити у справі економічну (судово-бухгалтерську) експертизу на поставити на вирішення експерта питання щодо необхідності реєстрації в Національному банку України спірних договорів відступлення прав вимоги, чи вступили в дію такі договори та на яку дату вони могли вступити в дію. Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

Щодо поданого представником відповідача в судовому засіданні 10.03.2017 клопотання про призначення у справі економічної (судово - бухгалтерської) експертизи з метою вирішення питання чи потребують реєстрації в Національному банку України спірні Договори про відступлення права вимоги, якими внесені зміни до Договору від 11.04.2014 р. про заміну кредитора по міжбанківському кредиту від 13.02.2014 в рамках генеральної угоди від 04.04.13 р. № 07-01-10/04-13/130, а також чи вступили в дію вказані Договори про відступлення права вимоги, та відповідно, встановлення чи набули позивачі право вимоги до відповідача, суд відзначає, що за змістом ст. 41 Господарського процесуального кодексу України суд наділений правом призначення у справі судової експертизи виключно з метою роз'яснень питань, які пов'язані з вирішенням відповідного спору, за необхідності для цього спеціальних знань.

При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, економічна експертиза включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

В свою чергу з огляду на визначений відповідачем вид експертизи як економічної (судово- бухгалтерської) суд зазначає, що наведені відповідачем в клопотанні про призначення експертизи питання не співставляються зі змістом вказаної відповідачем експертизи, зауважуючи при цьому на неприпустимість ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких віднесено до компетенції суду, зокрема, щодо тлумачення законодавчих актів, надання правої оцінки діям сторін та доказам у справі, оскільки вказані дії вчиняються виключно судом в межах своєї компетенції.

Отже, зважаючи на вищевикладене, правові підстави для задоволення клопотання представника відповідача про призначення експертизи відсутні.

Щодо поданого представником відповідача в судовому засіданні 09.03.2017 клопотання про призначення колегіального розгляду даної справи суд відзначає, що згідно із ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Приймаючи до уваги що спірні матеріально - правові відносини, які є предметом розгляду у даній справі, №910/98/17 не викликають тієї складності, яка потребує колегіального розгляду, суд не вбачає достатніх підстав для вирішення спору у складі колегії з трьох суддів.

При цьому суд наголошує, що згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" від 15.03.2010 р. № 01-08/140 подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій розцінюється як зловживання своїми процесуальними правами, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, що розцінюється судом як затягування судового процесу, та суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

В зв'язку з зазначеним суд зауважує, що звернення відповідача з клопотанням про призначення колегіального розгляду справи лише за спливом двох місяців розгляду справи, а також надання численних інших клопотань, в тому числі повторних за відсутності належного обґрунтування свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, спрямованим на затягування строків розгляду відповідного спору.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання 10.03.2017 сторонами суду не надано.

Відповідно до 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Судом прийнято до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи та оголошував перерву в судових засіданнях, надаючи учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи обмеженість процесуальних строків розгляду спору, встановлених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи клопотання представників відповідача щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами, під час проведення судових засідань на підставі ст. 81-1 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перед початком розгляду справи в судових засіданнях представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст. ст. 20, 22, 27, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін в судових засіданнях повідомили суд, що права та обов'язки сторонам зрозумілі.

Відводу суду представниками сторін не заявлено.

В судових засіданнях 06.03.2017, 09.03.2017 та 10.03.2017 представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Представники відповідача в судових засіданнях 06.03.2017, 09.03.2017 та 10.03.2017 заперечували проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поданих поясненнях.

Представник третьої особи 2 в судових засіданнях 06.03.2017, 09.03.2017 та 10.03.2017 надав пояснення по справі, за змістом яких позовні вимоги підтримав.

В судових засіданнях 06.03.2017, 09.03.2017 та 10.03.2017 представник третьої особи 1 надав усні пояснення по справі, в яких заперечував проти позовних вимог позивачів, викладених в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані докази та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 24 квітня 2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ" (позивач 1 у справі, позичальник 1 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО" (позивач 2 у справі, позичальник 2 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІОН" (позивач 3 у справі, позичальник 3 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД" (позичальник 4 за договором), правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОН", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР РІВНОВАГИ" (позивач 4 у справі, позичальник 5 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН" (позивач 5 у справі, позичальник 6 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ" (позивач 6 у справі, позичальник 7 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ" (позивач 7 у справі, позичальник 8 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА" (позивач 8 у справі, позичальник 9 за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" (позивач 9 у справі, позичальник 10 за договором) та Відкритим акціонерним товариством "ЕРСТЕ БАНК", правонаступником всіх прав та обов'язків якого згідно Статуту, є Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" (відповідач у справі, банк за договором) укладено Генеральну кредитну угоду №010-05/957, відповідно до якої, Банк зобов'язався надавати Позичальникам кредитні кошти у ЄВРО для проведення рефінансування заборгованості перед ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та фінансування завершення ремонтних робіт в офісній будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська - 33в, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невід'ємними частинами.

На підставі Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 між Кредитором та:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/959 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-1 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 369 557,21 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року.

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/963 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-2 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 788 791,54 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІОН" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/960 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-3 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 899 600,00 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/961 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-4 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 876 999,19 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР РІВНОВАГИ" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/966 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Кредитор відкриває Позичальнику-5 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 284 605,14 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/958 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-6 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 199 780,14 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/962 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-7 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 288 497,17 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/964 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-8 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 190 884,14 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/965 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-9 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 359 395,74 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" 24.04.2008 укладено кредитний договір № 012-05/967 (невідновлювальна кредитна лінія) зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого, Банк відкриває Позичальнику-10 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення, та платності наданих грошових коштів (п. 1.1., 3.1 Кредитного договору) в сумі 188 883,17 ЄВРО під 12% строком до 22 квітня 2020 року.

Як свідчать матеріали справи, вказані договори підписані уповноваженими представниками банку та позичальників і скріплені печатками сторін.

Судом встановлено, що укладені між сторонами правочини за своїм змістом та правовою природою є договорами кредиту, що підпадають під правове регулювання норм § 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України та глави 35 Господарського кодексу України.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При цьому слід зазначити, що ст. 1069 Цивільного кодексу України визначені умови кредитування рахунку, зокрема, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечуються факти надання Банком на виконання умов Кредитних договорів позичальникам кредитних коштів та наявність кредитної заборгованості позичальників перед банком станом на 19.05.2016, зокрема, заборгованість становить:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ" - 131 472,70 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 3 745 346,95 гривень та 1 237,08 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО" - 280 618,95 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 7 994 171,62 гривень та 2 640,48 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОН" - 320 040,25 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 9 117 191,43 гривень та 3 011,41 гривень пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД" - 311 925,49 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 8 886 021,07 гривень та 7 305,54 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-РІВНОВАГИ" - 100 118,60 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 852 142,63 гривень та 942,06 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН" - 70 750,42 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 015 512,49 гривень та 665,74 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ" - 102 548,57 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 921 366,74 гривень та 964,95 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ" - 67 350,37 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 1 918 653,09 гривень та 633,73 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА" - 126 567,07 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 3 605 597,13 гривень та 1 190,92 гривень - пеня;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" - 66 561,14 ЄВРО, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 1 896 169,79 гривень та 626,30 гривень - пеня.

При цьому як вбачається із матеріалів справи, будь-які заперечення щодо повного та належного надання відповідачем банківських послуг відсутні.

Доказів пред'явлення позивачами претензій щодо якості, обсягів, а також термінів надання банківських послуг до суду не надходило, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання відповідачем положень Кредитних договорів з боку позивачів матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що за приписами ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 ст. 546 та ст. 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст. 574 Цивільного кодексу України).

Так, пунктами 3.4 вказаних Кредитних договорів, укладених між позичальниками та відповідачем, передбачено у відповідності з діючим законодавством забезпечення договорів (ст. 345 ЦК України), яким є, зокрема, іпотека нежилих приміщень (в літ. А) будівлі торгівельно - побутового комплексу площею 5720,0 м.кв, що знаходиться за адресою: вул. Дегтярівська, 33в, та належать ТОВ "БЕСТ-ЮНІОН", ТОВ "ДІОН", ТОВ "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ", ТОВ "МЕГАРЕЗЕРВ", ТОВ "ОПТИМА-ГЕО", ТОВ "РІАЛ-ІНВЕСТ", ТОВ "ЦЕНТР-РІВНОВАГИ", ТОВ "СТРАТЕГІЯ-НОВА", ТОВ "УНІВЕР-ПРО", ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД".

Так, з метою забезпечення виконання позичальниками зобов'язань, що випливають із кредитних договорів, між позичальниками (іпотекодавцями) та Банком (іпотекодержатель) 24.04.2008 укладено Договір іпотеки (з юридичною особою) із подальшими змінами та доповненнями, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., за реєстровим № 940, далі за текстом цього позову - "Договір іпотеки".

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки в редакції Договору про внесення змін та доповнень від 28.03.2013, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., за реєстровим № 1015, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з Генеральної кредитної угоди № 010-05/966 від 24.04. 2008 (далі - Генеральна угода), укладеної між Іпотекодержателем та Іпотекодавцями, всіх кредитних договорів, укладених або таких, що можуть бути укладені в подальшому в рамках Генеральної угоди, а також додаткових угод до Генеральної угоди або до кредитних договорів, укладених або таких, що можуть бути укладені в подальшому в рамках Генеральної угоди за умовами якого Іпотекодержатель зобов'язується перед Іпотекодавцем надавати кредити в межах ліміту Генеральної угоди, що складає 4 500 000,00 ЄВРО, в тому числі, вимоги за:

- Кредитного договору № 012-05/959 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/963 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008 , укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/960 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІОН", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/961 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/966 (не відновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР РІВНОВАГИ", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/958 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/962 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/964 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/965 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА", з усіма укладеними додатковими угодами до нього;

- Кредитного договору № 012-05/967 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24.04.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО", з усіма укладеними додатковими угодами до нього, а Іпотекодавці, в свою чергу, зобов'язуються перед Іпотекодержателем повернути надані кредити, сплатити проценти за користування кредитами, а також передбачені Кредитними договорами комісії, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених Кредитними договорами, а також виконати інші умови Кредитних договорів та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитних договорів.

Пунктом 1.2. Договору іпотеки в редакції Договору про внесення змін та доповнень від 28.03.2013, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., за реєстровим № 1015 встановлено, що предметом іпотеки є нежилі приміщення (в літ. А) будівлі торгівельно-побутового комплексу площею 5 720,00 (п'ять тисяч сімсот двадцять) квадратних метрів, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-в (тридцять три "в") (далі - "Предмет іпотеки") та належить Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності.

Як встановлено судом, укладений між позивачами та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором іпотеки, який підпадає під правове регулювання § 6 Глави 49 Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку".

Згідно зі ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 577 ЦК України).

Згідно ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь - яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права тощо), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою, припиняється право застави. Згідно з ч.3 ст. 593 Цивільного кодексу України, у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносять відповідні дані.

За приписами ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також судом встановлено, що між КБ "Судостроительний" (ТОВ), Москва, Росія, та Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" у лютому - березні 2014 року були укладені міжбанківські угоди щодо залучення Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" коштів у доларах США в рамках Генеральної угоди про загальні умови здійснення угод на грошовому ринку № 07-01-10/04-13/130 від 04.04.2013.

09.04.2014 КБ "Судостроительний" (ТОВ), Москва, Росія, повідомив Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" засобами телекомунікаційної системи SWIFT формату МТ 39, що 11.04.2014 КБ "Судостроительний" (ТОВ), Москва, Росія, відступив право вимоги за міжбанківськими кредитами, які були надані Публічному акціонерному товариству "ФІДОБАНК", компанії TAMAURY LIMITED, Нікосія, Кіпр.

11.04.2014 між Компанією TAMAURY LIMITED та Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" було укладено Договір про заміну кредитора по міжбанківському кредиту в рамках генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 від 04.04.2013. Відповідно до п. 1.8. Договору про заміну кредитора по міжбанківському кредиту в рамках генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 від 04.04.2013 кінцевий строк повернення кредиту 16.05.2016.

Доказів виконання Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" обов'язку з погашення перед Компанією TAMAURY LIMITED заборгованості у розмірі 2 850 000,00 дол. США матеріали справи не містять.

17.05.2016 між КОМПАНІЄЮ "TAMAURY LIMITED" (первісний кредитор) та:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/01. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 1 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 155 753,89 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 3 933 913,22 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/02. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.02.2016 Позичальник 2 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 332 445,39 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 8 396 652,67 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІОН" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/03. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 3 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 379 147,26 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 року становить 9 576 212,96 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/04. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 4 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 369 715,51 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 9 337 993,00 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР РІВНОВАГИ" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/05. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 5 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 118 609,12 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 995 738,89 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/06. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 6 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 83 817,05 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 116 987,26 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/07. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 7 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 121 487,87 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 3 068 448,17 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/08. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 8 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 79 789,06 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 2 015 251,36 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/09. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 9 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 149 942,26 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 3 787 127,50 гривень;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/10. За вищезазначеним договором про відступлення права вимоги від 17.05.2016 Позичальник 10 набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" на суму 78 854,06 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 1 991 635,84 гривень;

Згідно п. 6.8 договорів про відступлення права вимоги від 17.05.2016 договір набирає чинності (є укладеним) з моменту його підписання (скріплення печатками за наявності) і діє до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим договором.

Як свідчать матеріали справи, вказані договори про відступлення права вимоги підписані представниками первісного кредитора (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів) та нових кредиторів та засвідчені печатками сторін.

Суд зазначає, що за змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з укладенням договорів та інших правочинів (пункт 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статей 513, 514 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зокрема, відповідно до п. 1.3 договорів про відступлення права вимоги від 17.05.2016 права вимоги переходять до нового кредитору в момент укладання договору.

Статтею 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Так, відповідно до п. 4.1 договорів про відступлення прав вимоги документи, що підтверджують право вимоги до боржника, первісний кредитор передає новому кредитору в момент укладання цього договору.

Так, в матеріалах справи наявні копії відповідних актів прийому - передачі до договорів про відступлення права вимоги від 17.05.2016, підписані первісним та новими кредиторами, за якими сторони підтверджують передавання всіх документів, які первісний кредитор повинен був передати новому за умовами вказаних договорів.

Згідно положень ст. 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В свою чергу суд зазначає виходячи з приписів вказаних правових норм та зважаючи на умови п. 4.1 договорів про відступлення права вимоги, за умови відсутності відповідного застереження в договорах, відступлення права вимоги ніяких наслідків для боржника не спричиняє.

За таких обставин, за матеріалами справи судом встановлено факт заміни в основному зобов'язанні первісного кредитора - КОМПАНІЄї "TAMAURY LIMITED" на нових кредиторів - позивачів ТОВ "БЕСТ-ЮНІОН", ТОВ "ДІОН", ТОВ "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ", ТОВ "МЕГАРЕЗЕРВ", ТОВ "ОПТИМА-ГЕО", ТОВ "РІАЛ-ІНВЕСТ", ТОВ "ЦЕНТР-РІВНОВАГИ", ТОВ "СТРАТЕГІЯ-НОВА", ТОВ "УНІВЕР-ПРО", ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД", яке здійснено шляхом укладання в належній формі та з погодженням всіх необхідних умов Договорів про відступлення прав вимоги від 17.05.2016 р.

З урахуванням наведених приписів законодавства, а також відсутності в укладених правочинах заборон кредитору відступати своє право третім особам, беручи до уваги дійсність права, що відступалось, суд дійшов висновку, що позичальники (позивачі) на підставі укладених з Компанією "TAMAURY LIMITED" договорів відступлення права вимоги від 17.05.2016 набули право вимоги за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями на загальну суму 1 869 561,47 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.05.2016 становить 47 219 960,87 гривень.

Посилання відповідача на те, що його не було повідомлення про вчинення вказаних договорів про відступлення права вимоги від 17.05.2016 судом відхиляється з огляду на наявне в матеріалах справи повідомлення третьої особи 1 №3-1705/16 від 17.05.2016 про відступлення права вимоги, отримання якого Банком підтверджується відтиском штампу останнього на першій сторінці такого повідомлення з зазначенням вхідного номеру (5449) та дати отримання (18.05.2016).

При цьому, суд відзначає, що в результаті укладення договорів про відступлення права вимоги суть зобов'язальних правовідносин сторін, за якими відбувся перехід права вимоги, залишилась незмінною, зокрема, їх зміст, розмір зобов'язань та підстави їх виникнення. При цьому за висновками суду факт повідомлення/не повідомлення Банку про вчинення відповідних договорів в даному випадку не стосується наслідків виконання Банком своїх зобов'язань перед Компанією "TAMAURY LIMITED" та, відповідно, не має значення для вирішення спору, тобто відповідач помилково ототожнює право боржника не виконувати свого обов'язку новому кредитору, яке обумовлене ненаданням боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, та факт ненастання строку виконання зобов'язання.

Що ж до посилання відповідача про нікчемність таких договорів відступлення у зв'язку з відсутністю доказів їх реєстрації в Національному банку України суд констатує, що в умовах договору від 11.04.2014 про заміну кредитора по міжбанківському кредиту в рамках генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 від 04.04.2013 було встановлено, що такий договір вступає в силу з моменту його реєстрації в Національному банку України, а тому в силу приписів ст. 654 Цивільного кодексу України всі зміни та доповнення до такого правочину підлягають реєстрації в Національному банку України.

Однак, в даному випадку не мало місце внесення будь-яких змін чи доповнень до вказаного правочину, оскільки, як зазначалось судом вище, було здійснено лише відступлення права вимоги виконання зобов'язання, що виникло за ним, без зміни змісту самих зобов'язальних правовідносин.

Крім того, можливість посилання на відсутність реєстрації договорів про відступлення права вимоги в НБУ як на підставу нікчемності останніх спростовується положеннями Постанови правління НБУ № 270 від 17.06.04 р. «Про затвердження Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам», зокрема, п. 4.2.9, згідно якого уповноважений банк у строк, що не перевищує трьох робочих днів починаючи з наступного робочого дня після дня внесення змін до зареєстрованого договору, зобов'язаний подати Національному банку повідомлення про зміни до договору, що стосуються зміни кредитора, суми кредиту, валюти кредиту, строку погашення, змін, які пов'язані зі зміною процентної ставки, комісій, неустойки та інших установлених договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за неналежне виконання умов договору та впливають на розмір річних виплат за користування кредитом або зміни назви уповноваженого банку.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому суд зауважує, що цивільним законодавством та приписами зазначеної постанови правління НБУ № 270 від 17.06.2004 не передбачено такого наслідку нездійснення реєстрації договорів про відступлення права вимоги в НБУ як нікчемність останніх.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вказаний обов'язок з повідомлення НБУ приписами чинного законодавства покладено на ПАТ «Фідобанк», та зважаючи на фактичне здійснення передачі прав вимоги на підставі ст. 516 ЦК України без участі боржника - ПАТ «Фідобанк», а також відсутність внесення змін безпосередньо до зареєстрованих в Національному банку України договорів, зазначене виключає необхідність реєстрації відповідних договорів про відступлення прав вимоги в Національному банку України та, відповідно, спростовує заперечення відповідача проти позову в цій частині.

Частиною першою статті 241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Порядок та особливості застосування статті 241 ЦК України роз'яснено постановою Постанова № 11. Так, у пункті 3.3 вказаної постанови зазначено, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами. Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати, що письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акту. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Відповідно до п. 3.4 Постанови № 11 настання передбачених статтею 241 Цивільного кодексу України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Крім того, суд звертає увагу, що правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, від імені якої він укладений, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Зі змісту норми частини першої статті 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі №3-59гс14.

Таким чином твердження представника відповідача про те, що зазначені правочини відступлення права вимоги були вчинені представниками відповідних сторін з перевищенням наданих ним повноважень судом відхиляються з огляду на наявні в матеріалах справи статутні документи таких сторін та підтвердження їх органів управління про правомірність вчинення таких правочинів, зокрема, листом директора Компанії "TAMAURY LIMITED" від 02.03.2017 було підтверджено правомірність вчинення представником останньої ОСОБА_6 спірних договорів про відступлення права вимоги.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявні матеріали справи та надані сторонами докази, суд зазначає про відсутність необхідності витребування від позивачів оригіналів протоколів загальних зборів учасника про надання згоди на укладення договорів про відступлення права вимоги, в зв'язку з чим відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Більш того, доказів визнання недійсними таких договорів про відступлення прав вимог у визначеному законодавством порядку матеріали справи не містять, що, в силу приписів ст. 204 Цивільного кодексу України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину, свідчить про виникнення за ними відповідних прав та обов'язків.

В свою чергу суд зазначає, що у відносинах з третіми особами встановлене судом обмеження щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що представник Компанії "TAMAURY LIMITED" ОСОБА_6 діяв на підставі довіреності компанії від 20.04.2016, апостіль № 99230/16, доказів про скасування якої Компанією "TAMAURY LIMITED" матеріали справи не містять.

Окрім того, уповноважений представник Компанії "TAMAURY LIMITED" в письмових поясненнях підтвердив укладання Компанією 17.05.2016 спірних договорів про відступлення права вимоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, матеріалами справи належним чином підтверджується, а відповідачем не спростовано факту набуття позивачами прав кредиторів відповідача за грошовим зобов'язанням по сплаті останнім коштів у загальному розмірі 1 869 561,47 доларів США.

При цьому відповідачем належними та допустимими доказами не доведено під час розгляду справи, що банк - ПАТ «Фідобанк» як контрагент не був повідомлений про наслідки вчинення правочинів про відступлення права вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи 19.05.2016 на адресу ПАТ «Фідобанк» (вх. № 5358 від 19.05.2016) надійшли письмові заяви Позичальників про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до яких, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/959 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою №07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА-ГЕО" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/963 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди №07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОН" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/960 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою №07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04.2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД-ВІН-ГОЛД" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/961 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР РІВНОВАГИ" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/966 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04.2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЮНІОН" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/958 від 24.04.2008 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04.2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАРЕЗЕРВ" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором №012-05/962 від 24.04.2008 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04.2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ІНВЕСТ" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/964 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04.2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕГІЯ-НОВА" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/965 від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями; Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕР-ПРО" зараховує зустрічні вимоги за укладеним кредитним договором № 012-05/967 від 24.04.2008 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями.

При цьому, позичальники у заяві також повідомили Банк про повне припинення зобов'язань за укладеними кредитними договорами від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Посилання відповідача на те, що ним не отримувалося відповідних заяв позивачів судом відхиляється з огляду на наявність на першій сторінці відповідної заяви відмітки Банку про її прийняття (штампу з визначенням вхідного номеру та дати отримання), а відповідачем в силу приписів ст.ст. 42, 43, 33-36 Господарського процесуального кодексу України не спростовано наведеного, адже не надано належних доказів на підтвердження зворотнього.

Більш того, отримання Банком відповідних заяв про зарахування зустрічних вимог підтверджується наявними в матеріалах справи листами останнього №2-1-0-3-1/1412-ЛК, №2-1-0-3-1/1413-ЛК, №2-1-0-3-1/1414-ЛК, №2-1-0-3-1/1415-ЛК, №2-1-0-3-1/1416-ЛК, №2-1-0-3-1/1417-ЛК, №2-1-0-3-1/1418-ЛК, №2-1-0-3-1/1419-ЛК, №2-1-0-3-1/1420-ЛК від 01.11.2016, підписаними від імені банку уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІДОБАНК".

В свою чергу, посилання відповідача в заперечення позовних вимог на неотримання повідомлення про відступлення права вимоги № 3-1705/16 від 17.05.2016 та заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 19/05-01 від 19.05.201 з посиланням на фіктивність наданих доказів та злочинні дії співробітників банку за змовою з невідомими особами, які, за твердженнями відповідача, підтверджуються внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України , кримінальне провадження № 0001189, судом до уваги не приймаються та оцінюються критично, оскільки будь - які дії та/або бездіяльність співробітників ПАТ «Фідобанк», як правомірні так і кримінальні карні щодо реєстрації вхідної кореспонденції банку жодним чином не впливають на дії особи, яка правомірно зверталась до банківської установи в процесі реалізації своїх прав та виконання обов'язків, зокрема, з питання реєстрації своїх заяв та повідомлень, поданих на адресу банку.

Виходячи з викладеної позиції суд також не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до завершення кримінального провадження №0001189 та задоволення відповідного клопотання ПАТ «Фідобанк» як такого, що предметно на розгляд даної справне вплине,а також за відсутності доведених позивачем обставин, з існуванням яких положення ст. 79 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість зупинення провадження у справі.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що у випадку встановлення за наслідками розслідування такого кримінального провадження обставин, які будуть мати істотне значення для даної справи, учасники судового процесу не будуть позбавлені можливості звернутися до суду в порядку, встановлено ст.ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України з метою перегляду рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим, господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною. Господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.(ч.ч. 1, 3 ст. 203 ГК України). Аналогічні підстави припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав передбачають ч.1 ст.598 та ст.601 ЦК України.

Так, відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. При цьому, припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін. Таким чином, звернення до відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог є волевиявленням суб'єктів правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах тристоронніх правовідносин.

При цьому зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Водночас, надсилання на адресу банку вказаної заяви про зарахування зустрічних вимог, на думку суду, не змінює правової природи заліку взаємних грошових вимог як правочину, спрямованого на припинення зобов'язання (погашення прав та обов'язків сторін, що складають його зміст).

Випадки, коли залік зустрічних однорідних вимог не допускається, визначені положеннями статті 602 Цивільного кодексу України. Зокрема, не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відтак, зважаючи на наявні матеріали справи, випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за даних обставин відсутні.

При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні.

Зарахування здійснюється за наявності наступних умов: 1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого. Те саме повинно бути і з боржником; 2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов'язаннях повинні бути речі одного роду; 3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому суд зазначає, що достатньою умовою вважати зарахування зустрічних вимог завершеним є наявність заяви однієї сторони із повідомленням про це іншої сторони (аналогічна правова позиція відображена в постанові ВГСУ від 09 лютого 2011р. у справі № 21/8-08).

Суд зазначає, що правовідносини між Банком та позичальниками виникли на підставі двох різних договорів: кредитних договорів від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 та Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04 04. 2013 із змінами та доповненнями (право вимоги за якими позичальники набули за договорами про відступлення укладеними від 17.05.2016 укладені з Компанією "TAMAURY LIMITED").

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Тобто, за кредитними договорами позичальники є зобов'язаною стороною (боржниками), а Банк (Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК") в свою чергу кредитором, який наділений правом вимагати повернення наданих грошових коштів та сплати відсотків.

Згідно змісту Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями Банк (Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК") є боржником, а позичальники кредиторами.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги, які мають позичальники (позивачі) до Банку та вимоги Банку до позичальників (позивачів) є зустрічними вимогами, оскільки на підставі даних договорів позивачі одночасно є кредиторами за Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 та боржниками за кредитними договорами від 24.04.2008 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008, а відповідач відповідно кредитором на підставі кредитних договорів та боржником згідно Генеральною угодою № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013.

Вимоги позивачів (позичальників) та вимоги відповідача (Банку) є однорідними, оскільки їх предметом є речі одного роду, а саме гроші.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання обов'язків - це строк, упродовж якого особа повинна виконати належний їй обов'язок за договором, тобто вчинити певні дії чи відмовитися від їх вчинення.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 251, 252 Цивільного кодексу України).

Пунктами 6.18 кредитних договорів від 24.04.2008 в редакції додаткових договорів № 9 від 25.03.2016 в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 сторонам узгоджено кінцеву дату повернення кредитних коштів - 22.04.2020 включно.

Тобто, у відповідності до умов укладених сторонами кредитних договорів від 24.04.2008 з урахуванням змін та доповнень, враховуючи вищенаведені норми законодавства випливає, що з моменту підписання кредитних договорів та отримання кредитних коштів у позичальників виник обов'язок повернути зазначені кошти, тобто настав (почав свій перебіг) строк виконання зобов'язання.

Суд доходить висновку, що у позивачів (позичальників) строк повернення суми кредиту (строк виконання свого зобов'язання) вже почався (настав) і кінець строку договорами визначено 22.04.2020 включно.

Законодавством України не передбачено можливості здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог виключно за зобов'язаннями, виконання яких боржником прострочене, а передбачено можливість зарахування дійсних вимог, за зобов'язаннями, строк виконання яких настав, тобто за такими зобов'язаннями, обов'язок виконання яких існує саме в момент зарахування, що зокрема виключає можливість зарахування вимог за зобов'язаннями, які виникнуть лише в майбутньому. Оскільки станом на 19.05.2016 у позичальників існував обов'язок з повернення наданих їм у кредит грошових коштів і цей обов'язок згідно умов кредитних договорів в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24.04.2008 позивачі у справі мали можливість виконати у будь-який час в межах строку, встановлено у п. 6.18 тобто до 22.04.2020, то таке зобов'язання могло бути припинено відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України.

Судом відхиляються посилання відповідача на те, що згідно умов спірних кредитних договорів в редакції додаткових угод №4 до них дострокове повернення кредитних коштів могло мати місце виключно за згодою кредитора, а тому відповідне зарахування не могло мати місце за відсутності подання відповідної згоди, з огляду на наступне.

Так, положеннями п. 1.9 додаткових угод №4 до відповідних кредитних договорів було встановлено, що дострокове повернення кредиту за ініціативою позичальника здійснюється з дозволу кредитора за письмовою заявою позичальника, яка подається позичальником не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати повернення.

В той же час, із змісту п. 1.10 таких додаткових угод № 4 до відповідних кредитних договорів вбачається, що відповідний порядок було встановлено виключно для здійснення погашення отриманих кредитів шляхом списання відповідних коштів з рахунків позичальників.

Тобто, оскільки умови спірних кредитних договорів не містять будь-яких затверджень щодо порядку погашення кредитів шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, правові підстави для застосування даних положень договорів щодо необхідної згоди кредитора в даному випадку, зважаючи на підстави виникнення та характер спірних правовідносин, відсутні.

Крім того, слід зазначити, що за змістом п. 1.9.2 додаткових угод № 4 до відповідних кредитних договорів дозвіл кредитора на дострокове повернення кредиту вважається отриманим позичальником, якщо кредитор не направив позичальнику відмову в достроковому поверненні кредиту.

В той же час, матеріали справи не місять, а відповідачем не надано доказів направлення (у визначені таким пунктом строки - 5 днів) на адреси позичальників заперечень щодо спірного зарахування з моменту отримання відповідних заяв (19.05.2016), що в силу приписів п. 1.9.2 додаткових угод № 4 до відповідних кредитних договорів свідчить про їх погодження.

Доводи відповідача про те, що вимоги не є однорідними, оскільки виражені в різних валютах відхиляються судом, оскільки за ст.ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України грошовим зобов'язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Вираження грошового зобов'язання у різних валютах та відповідний валютний курс, що являється виразом ціни грошової одиниці однієї країни в грошових одиницях, не змінюють самої суті грошового зобов'язання. Тобто, на юридичну однорідність вимог не впливає та чи інша валюта, у якій виражене грошове зобов'язання, а має значення лише природа зобов'язання.

З огляду на зазначене, доводи ПАТ "ФІДОБАНК" про те, що грошові зобов'язання, виражені у різних іноземних валютах, не свідчать про неоднорідність зобов'язань, які заявлені позичальниками до зарахування, а відтак, є такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Аналогічний висновок міститься в постанові Вищого господарського суду України від 24.10.2016 у справі №910/25490/15.

Водночас, у разі наявності заперечень щодо припинення зобов'язань позичальників зарахуванням зустрічних вимог, ПАТ "ФІДОБАНК" не був позбавлений права оспорити правомірність зарахування зустрічних зобов'язань, визначених у заявах від 19.05.2016 у судовому порядку.

Проте, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про оскарження ПАТ "ФІДОБАНК" у судовому порядку спірних заяв про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог від 19.05.2016.

При цьому, відповідно до п.5 ст. 602 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог не допускається у випадках, встановлених договором або законом.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.05.2016 № 783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ФІДОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "ФІДОБАНК" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "ФІДОБАНК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ФІДОБАНК" Коваленка О.В. з 20.06.2016 по 19.07.2016.

Таким чином, починаючи з 20.05.2016, діяльність ПАТ "ФІДОБАНК" регламентується положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Відповідно до п.3.3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012р. Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

З огляду на викладене суд вважає, що заборона здійснення зарахування зустрічних вимог під час тимчасової адміністрації, встановлена ч.5 ст. 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не застосовується до спірних правовідносин, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами відбулося 19.05.2016р., заяви позивачів про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.05.2016 були подані ними до запровадження тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "ФІДОБАНК", отже такий правочин не суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на викладені обставини, посилання Банку на неможливість спірного зарахування зустрічних однорідних вимог є безпідставним та судом до уваги не приймаються.

Щодо посилання відповідача на необхідність дослідження передавального акту про передачу активів та зобов'язань від ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" до ТОВ "ДІОН" з метою підтвердження набуття останнім спірних прав вимоги до банку суд відзначає, що доданими до матеріалів справи протоколом №1/15 загальних зборів учасників ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" від 30.08.2015, протоколом засідання учасників ТОВ "ДІОН" від 11.05.2016, статутом ТОВ "ДІОН", затвердженим рішенням загальних зборів учасників від 11.05.2016 підтверджується припинення ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" шляхом його приєднання до ТОВ "ДІОН" та набуття останнім всіх прав і обов'язків ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД".

При цьому, за змістом ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 23.01.2017 запис про припинення ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" було внесено до реєстру 14.07.2016, а відтак, в силу приписів зазначено норм Закону з вказаної дати ТОВ "ДІОН" як правонаступник ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" набуло всіх прав і обов'язків останнього (в т.ч. за вимогами по поверненню банком спірних коштів).

Окрім того в матеріалах справ наявна копія повідомлення ТОВ «ГУД-ВІН-ГОЛД» на адресу ПАТ «Фідобанк» від 23.09.2015 р. № 23/09-6 та № 30/01-1 від 30.1.02015 про припинення ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД" та правонаступництво ТОВ «ДІОН», факт надсилання яких на адресу відповідача підтверджується копіями фіскальних чеків та відповідних описів вкладення.

Отже, розглянувши в судовому засіданні 10.03.2017 подане представником відповідача в клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу та копії передавального акту про передачу майна від ТОВ "ГУД-ВІН-ГОЛД", заслухавши думки представників учасників судового процесу, суд, виходячи із принципу формальної істини приходить до висновку про достатність наявних в справі матеріалів для повного та об'єктивного розгляду справи по суті та зазначає, що матеріалами справи належним чином підтверджується набуття ТОВ "ДІОН" спірних прав вимог до банку, що стали предметом даного позову, в зв'язку з чим необхідність у витребуванні додаткових документів для підтвердження вказаного факту відсутня.

При цьому суд зауважує про наявне право відповідача за наявності інформації щодо неправомірних дій державного реєстратора під час вчинення відповідних реєстраційних дій, пов'язаних з припиненням вказаної юридичної особи, звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства за захистом свого порушеного права, якщо таке має місце.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог вищезазначеною заявою про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних вимог за наявності умов, встановлених статтею 601 ЦК України, та відсутності обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.06.2015 у справі № 3-255гс15.

Отже суд доходить висновку, що зобов'язання позивачів з повернення суми кредиту за Кредитними договорами зі змінами і доповненнями припинились у повному обсязі з 19 травня 2016 р. у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних грошових вимог, які виникли у банку з генеральної угоди змісту Генеральної угоди № 07-01-10/04-13/130 про загальні засади укладання правочинів на грошовому ринку від 04.04.2013 із змінами та доповненнями, з урахуванням договору від 11.04.2014 про заміну кредитора за міжбанківським кредитом від 13.02.2014 року в рамках Генеральної угоди, про що останній був письмово повідомлений позивачами.

При цьому позовні вимоги позивачів щодо визнання у ПАТ «Фідобанк» відсутнім права стягнення з позивачів коштів за такими кредитними договорами, як похідні від первісних про припинення зобов'язань за кредитними договорами, є правомірними та обґрунтованими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

Частинами 1, 2 ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За положенням ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

В свою чергу термін «застава», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 593 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення застави, з припиненням якого втрачає чинність договір застави (іпотеки).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Аналізуючи вищезазначені норми права, суд приймає до уваги, що іпотека як вид забезпечення виконання зобов'язання має похідний характер від основного (забезпечуваного) зобов'язання і є дійсною до моменту припинення основного зобов'язання, тобто підставою для її припинення є припинення забезпечуваного нею зобов'язання.

Враховуючи той факт, що правовідносини між позивачами та відповідачем за спірними кредитними договорами є припиненими, то позовні вимоги про визнання іпотеки за договором іпотеки від 24.04.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., зареєстрованим в реєстрі за №940 припиненою з 19.05.2016, скасування записів про іпотечне обтяження та зобов'язання відповідача повернути позивачам правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, які були передані на виконання умов вказаного договору іпотеки згідно переліку, є правомірними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд наголошує, що обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Саме змагальність сторін, яка реалізується в господарському процесі через ст. 33 ГПК України дає змогу суду всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи та внаслідок чого ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення у справі.

Тобто, вказана норма Господарського процесуального кодексу України зобов'язує доводити свою правову позицію саме ту сторону, яка на неї посилається.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Генеральної кредитної угоди №010/05-957 від 24.04.2008, Кредитних договорів та Договорів про відступлення права вимоги та додаткових угод до них та/ або їх окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов укладення вказаних Договорів та додаткових угод до них на час їх підписання та на протязі виконання з боку сторін відсутні.

При цьому інші доводи відповідача, заявлені в письмових поясненнях, відзиві та усних запереченнях за висновками суду не впливають на правовий висновок щодо правомірності позовних вимог позивачів.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що позов доведений позивачами, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем належними та допустимими доказами не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 36, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/959 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

3. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМА-ГЕО» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/963 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

4. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІОН» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/960 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року та за Кредитним договором № 012-05/961 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГУД-ВІН-ГОЛД» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ).

5. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР РІВНОВАГИ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/966 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

6. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕСТ-ЮНІОН» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/958 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

7. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАРЕЗЕРВ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/962 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

8. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РІАЛ-ІНВЕСТ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/964 (не відновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

9. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАТЕГІЯ-НОВА» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/965 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

10. Визнати припиненими з 19 травня 2016 року зобов'язання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УНІВЕР-ПРО» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) за Кредитним договором № 012-05/967 (не відновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

11. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/959 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

12. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМА-ГЕО» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/963 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

13. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІОН» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/960 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року та за Кредитним договором № 012-05/961 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГУД-ВІН-ГОЛД» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ).

14. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР РІВНОВАГИ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/966 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

15. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕСТ-ЮНІОН» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/958 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

16. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАРЕЗЕРВ» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/962 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

17. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РІАЛ-ІНВЕСТ» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/964 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

18. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАТЕГІЯ-НОВА» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/965 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

19. Визнати відсутнім у ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) права стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УНІВЕР-ПРО» (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) заборгованості за Кредитним договором № 012-05/967 (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 квітня 2008 року зі змінами та доповненнями в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-05/957 від 24 квітня 2008 року.

20. Визнати іпотеку за Договором іпотеки (з юридичною особою) від 24 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 940, зі змінами та доповненнями, припиненою з 19 травня 2016 року.

21. Скасувати записи № 474564 від 24 квітня 2008 року, № 474497 від 24 квітня 2008 року, № 474300 від 24 квітня 2008 року, № 474250 від 24 квітня 2008 року, № 474077 від 24 квітня 2008 року, № 474016 від 24 квітня 2008 року, № 473955 від 24 квітня 2008 року, № 473578 від 24 квітня 2008 року, № 473541 від 24 квітня 2008 року, № 473460 від 24 квітня 2008 року про іпотечне обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записи № 7099587 від 24 квітня 2008 року, № 7099545 від 24 квітня 2008 року, № 7099510 від 24 квітня 2008 року, № 7099479 від 24 квітня 2008 року, № 7099446 від 24 квітня 2008 року, № 7099408 від 24 квітня 2008 року, № 7099354 від 24 квітня 2008 року, № 7099291 від 24 квітня 2008 року, № 7099144 від 24 квітня 2008 року, № 7098986 від 24 квітня 2008 року про заборону на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон на нерухоме майно, запис № 473294 від 24 квітня 2008 року про іпотеку в Єдиному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна за Договором іпотеки (з юридичною особою) від 24 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 940, зі змінами та доповненнями.

22. Зобов'язати ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) повернути позивачам примірники правовстановлювальньних, технічних документів на предмет іпотеки та примірник Договору іпотеки (з юридичною особою) від 24 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 940, зі змінами та доповненнями.

23. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕЛЬТА-ЕЛЬТ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

24. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМА-ГЕО» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

25. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІОН» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

26. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР РІВНОВАГИ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

27. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕСТ-ЮНІОН» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

28. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАРЕЗЕРВ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

29. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РІАЛ-ІНВЕСТ» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

30. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАТЕГІЯ-НОВА» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

31. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УНІВЕР-ПРО» (03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 33В, ) 7644,44 гривень витрат на сплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 10 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Суддя А.М. Селівон