КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа№ 910/22134/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Лазор А.І.,

від відповідача: Алендар Ю.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р.

у справі №910/22134/16 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення 9292,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки у порядку регресу в розмірі 9292,12 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. у справі №910/22134/16 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування в сумі 9292,12 грн та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП. Також місцевий суд зазначив, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Таким чином, місцевий суд прийшов до висновку, що страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи, а тому, враховуючи вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначені полісом АІ/2902810 розміри франшизи та ліміт відповідальності, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 9292, 12 грн, з розрахунку 16302,15 грн (виплачене страхове відшкодування позивачем) - 6010,03 грн (сплачена на користь Позивача Відповідачем сума страхового відшкодування) - 1000 грн (франшиза).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд дійшов невірного висновку стосовно того, що Позивач набув права зворотної вимоги в сумі фактично виплаченого страхового відшкодування та безпідставно не прийняв до уваги доводи щодо необхідності врахування фізичного зносу транспортного засобу при такій виплаті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2017р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.03.2017р.

14.03.2017р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав викладених у даному відзиві.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

26.09.2014р. між Позивачем та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №906/14-Тз/Дп/01, об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

27.12.2014р. відбулося зіткнення автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_5

05.01.2015р. ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» виставлено ОСОБА_4 рахунок №АМ12596 за ремонт автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на суму 24651,10 грн з ПДВ, та 20542,60 грн без ПДВ.

14.01.2015р. постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/92/15-п ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р.

19.01.2015р. ПП «Центр судових експертиз і оцінки» був наданий висновок №05011500 про оцінку вартості збитку, завданого пошкодженням транспортних засобів, відповідно до якого вартість ремонту транспортного засобу "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 22602,21 грн без врахування зносу та 11967,31 грн з врахуванням зносу. Відповідно до вказаного висновку фізичний знос транспортного засобу "Тойота" складає 0,7.

17.02.2015р. Позивачем був складений та підписаний страховий акт №906/14-Тз/Дп/01-02-01, відповідно до якого підлягає виплата страхового відшкодування в сумі 16302,15 грн.

18.02.2015 Позивачем було перераховано страхувальнику страхове відшкодування в сумі 16302,15 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №6168.

Претензією №8/п від 06.05.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату регресу за страховим відшкодуванням у розмірі 16302,15 грн. Також Позивач зазначив, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Тойота" в результаті його пошкодження в ДТП відповідно до рахунку №АМ12596 від 05.01.2015р. наданого ТОВ «Алмаз Мотор ЛТД» склала 22514,57 грн з ПДВ та 18762,15 грн без ПДВ. Таким чином, Позивач відшкодував страхувальнику витрати на ремонт автомобіля в розмірі 16302,15 грн (за рахунком СТО без ПДВ за мінусом франшизи 2460,00 грн).

При цьому, Відповідач сплатив Позивачу вказану суму частково у розмірі 6010,03 грн, що підтверджується сторонами, у зв'язку з чим Позивач звернувся до місцевого суду з вимогою до Відповідача щодо сплати 9292,12 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З наведених норм права вбачається, що страховика, який за договором добровільного страхування відшкодував потерпілому понесену шкоду, переходить право вимоги, яке потерпілий мав до винної особи. При цьому, якщо відповідальність винної особи була застрахована страховиком, то такий страховик зобов'язаний відшкодовуються спричинену винною особою шкоду в розмірі витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу потерпілого з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Решту шкоди (різницю між фактичними витратами на відновлення транспортного засобу та витратами з відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу) має відшкодовувати винна особа.

Як встановлено судом, 27.12.2014р. відбулося зіткнення автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_5 внаслідок недодержання останнім дистанції.

Позивачем зазначений випадок був визнаний страховим та за договором добровільного страхування наземного транспорту №906/14-Тз/Дп/01 від 26.09.2014р. виплачено страхове відшкодування в сумі 16302,15 грн.

Як встановлено судом, відповідальність ОСОБА_5 за шкоду заподіяну майну третіх осіб була застрахована Відповідачем з лімітом відповідальності 50000,00 грн., франшиза 1000,00 грн, що підтверджується полісом АІ2902810.

Місцевий суд задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі виходив з того, що страховик, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору набуває право зворотної вимоги до страхової компанії винуватця в сумі страхового відшкодування, що дорівнює фактичним затратам із вирахуванням франшизи. Проте, апеляційний суд не може погодитись з зазначеними доводами виходячи з наступного.

За загальним правилом згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом із тим, вказані вище норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю має відшкодовувати безпосередньо винна особа.

Таким чином, обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених в процесі відновлення транспортного засобу. Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїх постановах від 18.10.2016р. №910/407/13, від 22.11.2016р. №910/10895/16, від 01.02.2017р. №910/6922/16.

Як підтверджується висновком №05011500 про оцінку вартості збитку, завданого пошкодженням транспортних засобів, вартість ремонту транспортного засобу "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 11967,31 грн з врахуванням зносу 0,7. Вказаний висновок був виготовлений на замовлення Позивача.

Таким чином, відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 4957,28 грн (11967,31 - 6010,03 - 1000).

Стосовно твердження Відповідача з приводу вирахування з вказаної суми 1922,95 грн - вартості виключених деталей, які не були пошкоджені під час ДТП, апеляційний суд зазначає, що Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження даних обставин.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду міста Києва підлягає відповідній зміні.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. у справі №910/22134/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. у справі №910/22134/16 змінити, резолютивні частину викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код: 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154; ідентифікаційний код: 33908322) страхове відшкодування в сумі 4957 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн 28 коп. та судовий збір в сумі 735 (сімсот тридцять п'ять) грн 15 коп.

В іншій частині позову відмовити.»

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154; ідентифікаційний код: 33908322) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код: 31650052) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн 78 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.А. Гончаров

О.М. Гаврилюк