КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа№ 925/534/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від ТОВ „Сейм Інвест": Петченко Р.С. - довіреність б/н від 03.01.2017.

від боржника: Федоренко О.І. - довіреність № 02-01/11624-Д/534-13 від 05.01.2017

від ліквідатора банкрута: Федоренко О.І. - довіреність № 725 від 20.09.2016.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сейм Інвест" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року

у справі № 925/534/13 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю „МТС-2000"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року у справі № 925/534/13 відмовлено у задоволенні скарг ТОВ „Елеватор-Агро" та ТОВ „Сейм Інвест" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В. та у задоволенні заяви ТОВ „Сейм Інвест" про затвердження мирової угоди.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Сейм Інвест" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ „Сейм Інвест" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В., затвердити мирову угоду від 23.01.2017 року у справі № 925/534/13 про банкрутство ТОВ „МТС-2000" та припинити провадження у даній справі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.03.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні 23.03.2017 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ „Сейм Інвест" на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В., затвердити мирову угоду від 23.01.2017 року у справі № 925/534/13 про банкрутство ТОВ „МТС-2000" та припинити провадження у даній справі.

Представник боржника та ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В. проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року - без змін.

За клопотанням представника ТОВ „Сейм Інвест" у відповідності до ст. 81-1 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

23.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ „Сейм Інвест" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як встановлено судом, у провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа № 925/534/13 про банкрутство ТОВ „МТС-2000", провадження у якій порушено ухвалою суду від 25.04.2013 року.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Черкаської області від 25.08.2013 року за наслідками розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ „МТС-2000" на суму 2 772 667,13 грн.

Постановою господарського суду Черкаської області від 29.10.2013 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шаргала Р.В.

Ухвалою суду першої інстанції від 04.06.2015 року усунено арбітражного керуючого Шаргала Р.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута у зв'язку з неналежним виконанням останнім своїх обов'язків та за пропозицією комітету кредиторів ухвалою суду від 12.11.2015 року призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Заріцького Ю.М.

У подальшому, ухвалою суду від 06.09.2016 року арбітражного керуючого Заріцького Ю.М. усунено від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В.

31.01.2017 року до суду першої інстанції від ТОВ „Сейм-Інвест" надійшла скарга на арбітражного керуючого Юдицького Ю.В. з вимогами визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора банкрута та припинити його повноваження, а також заява про затвердження мирової угоди від 23.01.2017 року та припинення провадження у даній справі.

Крім того, 06.02.2017 року до суду також надійшла скарга ТОВ „Елеватор-Агро" на ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юдицького Ю.В. з вимогою визнати протиправною бездіяльність ліквідатора банкрута щодо ухилення від підписання мирової угоди від імені боржника.

Вказані скарги та заява мотивовані безпідставним ухиленням ліквідатора банкрута від підписання мирової угоди, затвердженої комітетом кредиторів 23.01.2017 року.

За наслідками розгляду поданих скарг та заяви ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року у справі № 925/534/13 відмовлено у їх задоволенні.

Переглядаючи законність винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 23.01.2017 року відбулося засідання комітету кредиторів на якому прийнято рішення погодити та укласти мирову угоду на запропонованих умовах, а також уповноважити голову комітету кредиторів на підписання мирової угоди в запропонованій редакції.

25.01.2017 року ТОВ „Сейм-Інвест" направило телеграму ліквідатору банкрута з вимогою повідомити про час і місце підписання ним мирової угоди від 23.01.2017 року.

Однак, 02.02.2017 року ліквідатор банкрута направив ТОВ „Сейм-Інвест" лист від 27.01.2017 року, у якому повідомив про неможливість підписання мирової угоди та зазначив причини цьому.

Відповідно до ст. 77 Закону про банкрутство, під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами

Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Згідно положень ч. 1 ст. 79 Закону про банкрутство, мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство.

Господарський суд відмовляє в затвердженні мирової угоди у разі порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого цим Законом. (ч. 3 ст. 81 Закону про банкрутство).

Аналізуючи норми чинного законодавства, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що мирова угода може бути укладена лише у разі наявності волевиявлення обох її сторін (комітету кредиторів та ліквідатора банкрута). Таке волевиявлення може виникнути у обох сторін лише у разі досягнення домовленості між боржником і кредиторами (ч.1 ст. 77 Закону).

В той же час, вимога закону про наявність домовленості виключає можливість будь-якого примусу, оскільки це взаємовиключні поняття. Воля на укладення мирової угоди лише однієї сторони (комітету кредиторів) не перетворює право іншої сторони (ліквідатора банкрута) на обов'язок прийняти рішення щодо (необхідності, доцільності, своєчасності, законності тощо) її укладення, а також погодитися з її умовами та підписати її.

Можливість, потребу, строки та інші умови використання своїх прав ліквідатор банкрута визначає самостійно виходячи із конкретних обставин правовідносин (наявності доказів, наявності активів, наявності коштів на сплату судового збору, співвідношення затрат і результату тощо) і вони не можуть визначатись судом чи кредиторами.

Відповідно до умов поданої на затвердження мирової угоди, її сторони домовились про відстрочку (розстрочку) кредиторами боргів боржника та виконання зобов'язань боржником перед кредиторами другої та наступних черг на термін два роки з дня затвердження мирової угоди господарським судом Черкаської області.

Від імені кредиторів мирову угоду підписано головою комітету кредиторів боржника ТОВ „Сейм-Інвест" в особі представника Петченка Р.С., а також погоджено начальником ДПІ у м. Черкасах та першим заступником начальника УПФ України в м. Черкасах.

Разом з тим вбачається, що рішення про укладення мирової угоди ліквідатором банкрута не прийнято і мирова угода від 23.01.2017 року, як правочин, не підписана її стороною (ліквідатором банкрута), тобто при зверненні до суду із завою про затвердження мирової угоди від 23.01.2017 року не дотримано порядку її укладення, встановленого Законом про банкрутство.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви ТОВ „Сейм-Інвест" про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі.

Вважаючи, що ліквідатор безпідставно ухиляється від взятих на себе під час проведення 23.01.2017 року засідання комітету кредиторів обов'язків щодо підписання погодженої комітетом мирової угоди, ТОВ „Сейм Інвест" та ТОВ „Елеватор-Агро" звернулись до суду зі скаргами на бездіяльність ліквідатора, в яких просили визнати її неправомірною та припинити його повноваження.

Переглядаючи в апеляційному порядку обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 11 ст. 41 Зазначеного закону дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

В силу ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Як було встановлено вище, 23.01.2017 року за участю ліквідатора банкрута та членів комітету кредиторів боржника відбулося засідання комітету кредиторів на якому прийнято рішення погодити та укласти мирову угоду на запропонованих умовах, а також уповноважити голову комітету кредиторів на підписання мирової угоди в запропонованій редакції.

Разом з тим, у відповідь на телеграму ТОВ „Сейм-Інвест" з вимогою до ліквідатора про повідомлення часу і місця підписання ним мирової угоди від 23.01.2017 року, останній повідомив про неможливість її підписання.

Однією з причин відмови підписувати мирову угоду ліквідатор зазначає, що розгляд пропозиції комітету кредиторів про припинення провадження у справі про банкрутство боржника шляхом укладення мирової угоди не було включено до порядку денного зборів комітету кредиторів ТОВ „МТС-2000".

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ліквідатором банкрута на підставі ст. 26, ст. 98 Закону про банкрутство повідомлен ням №02-01/11632/534-13 від 10.01.2017 року були скликані збори комітету кредиторів ТОВ „МТС-2000" на 23.01.2017 року з наступним порядком денним:

1. Звіт арбітражного керуючого-ліквідатора про свою діяльність по проведенню ліквіда ційної процедури ТОВ „МТС-2000", фінансове становище, майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, а також використання коштів банкрута (арбітражного керуючого);

2. Про затвердження звіту ліквідатора банкрута про основну грошову винагороду та відшкодування витрат на проведення ліквідаційної процедури ТОВ „МТС-2000" за звітний період роботи;

3. Про авансування кредиторами ТОВ „МТС-2000" коштів для оплати судового збору за подання ліквідатором банкрута заяв про стягнення дебіторської заборгованості, витре бування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів та спростування майнових дій боржника;

4. Про погодження „Положення про фонд для авансування грошової винагороди, від шкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому-ліквідатору ТОВ „МТС-2000" Юдицькому О.В.", а також розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого;

5. Про продовження строку ліквідаційної процедури ТОВ „МТС-2000".

Тобто, відповідно до вказаного повідомлення, питання про розгляд та затвердження мирової угоди у справі № 925/534/13 до порядку денного зборів комітету кредиторів, призначеного на 23.01.2017 року, арбіт ражним керуючим включено не було.

Разом з тим, 23.01.2017 року під час проведення зборів комітету кредиторів ТОВ „МТС-2000" головою зборів внесено пропозицію про розгляд питання про затверд ження мирової угоди у справі №925/534/13 про банкрутство ТОВ „МТС-2000", що в свою чергу не було попередньо узгоджено з ліквідатором банкрута та іншими кредиторами, як наслідок, останні були позбавлені можливості належним чином ознайомитись з її умовами та підготувати відповідні зауваження чи пропозиції.

Крім того, як було зазначено вище ухвалою суду від 06.09.2016 року ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В.

У зазначеній ухвалі суд вказав на необхідність усунення порушень, які стали підставою усунення попереднього ліквідатора арбітражного керуючого Заріцького Ю.М. від виконання ним своїх обов'язків, зокрема, на необхідності: здійснити детальний аналіз укладення і виконання договорів купівлі-продажу нерухомого майна: від 30.01.2012 року, укладеного між ТОВ „МТС-2000" та ДП „Агрофірма „Іскра"; від 29.02.2012 року, укладеного між ТОВ „МТС-2000" та ДП „Агрофірма „Іскра"; від 29.02.2012 року, укладеного між ТОВ „МТС-2000" та ФГ „Агрейн"; з'ясувати обставини наявності у ТОВ „Високі аграрні технології" боргу перед боржником у зв'язку з угодою від 10.06.2011 року № 5 про зарахування зустрічних однорідних вимог, судовим рішенням про стягнення коштів з ТОВ „Високі аграрні технології" у справі № 5011-23/4127-2012 на суму 547 216,90 грн., можливості подання вимог у справу № 910/5883/14 про банкрутство ТОВ „Високі аграрні технології"; з'ясувати обставини руху зерна, переданого боржником ТОВ „Елеватор Агро" на зберігання (підстави переоформлення 2 454 тон кукурудзи на ТОВ „Агрейн Холдинг", переоформлення відходів І категорії в кількості 7100 кг на ТОВ „Агрікор Холдинг", безоплатного переходу у власність зберігача побічного продукту в кількості 186 000 кг, правильності списання зерна внаслідок природного убутку, дійсного отримання в натурі боржником і подальшого використання отриманого соняшнику нестандартного в кількості 451 250 кг; вчинити дії у зв'язку з незаконним зарахуванням боржником зустрічних однорідних вимог між боржником та ТОВ „Інвестиційний менеджмент" на суми 3 655 400 грн. та 307 192 грн.; проаналізувати дії попередніх ліквідаторів банкрута на предмет: повноти вчинених дій з розшуку і витребування документів та майна банкрута від попередніх керівників; дотримання порядку проведення ліквідаційної процедури.

Починаючи з вересня 2016 року за час виконання своїх обов'язків, ліквідатором вжито низку заходів на виконання вимог ухвали суду від 06.09.2016 року, зокрема за його зверненням в суді першої інстанції здійснюється розгляд заяв про визнання недійсними вищевказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених боржником з ДП „Агрофірма „Іскра" та ФГ „Агрейн", розгляд яких на час розгляду справи в місцевому господарському суді не завершено.

Останнім також встановлено обставини відступлення ТОВ „МТС-2000" ПАТ „АБ „Південний" права вимоги до ПАТ „Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" на суму 708 974,00 грн. в якості виконання зобов'язання ТОВ „Агрейн Трейдінг"перед банком. ТОВ „Агрейн Трейдінг" зобов'язання перед ТОВ „МТС-2000" не виконав та не повернув ТОВ „МТС-2000" 708 974,00 грн. Ліквідатором банкрута на адресу ТОВ „Агрейн Трейдінг" було направлено вимогу №02-01/11310/534-13 від 26.09.2016 року про погашення заборгованості перед ТОВ „МТС-2000" у розмірі 708 974,00 грн. ТОВ „Агрейн Трейдінг" отримано дану вимогу про погашення заборгованості 04.10.2016 року, однак, не виконано її та заборгованість не погашено, внаслідок чого ліквідатором банкрута, за його поясненнями, підготовлено заяву до господарсь кого суду Черкаської області про стягнення з ТОВ „Агрейн Трейдінг" дебіторської заборго ваності перед ТОВ „МТС-2000" у розмірі 708 974,00 грн.

Крім того, встановлені обставини передачі ТОВ „МТС-2000" в заставу ПАТ „АБ „Південний" майна на суму 3 912 000,00 грн. у якості виконання зобов'яза ння ТОВ „Агрейн Трейдінг" перед банком, але ТОВ „Агрейн Трейдінг" не виконав зобов'язання перед ТОВ „МТС-2000" та не повернув ТОВ „МТС-2000" 3 912 000,00 грн. На адресу ТОВ „Агрейн Трейдінг" ліквідатором банкрута 26.09.2016 року направлено вимогу №02-01/11300/534-13 про погашення заборгованості на суму 3 912 000,00 грн., яка виникла на підставі договорів про відступлення права вимоги. Проте, відповіді від ТОВ „Агрейн Трейдінг" ліквідатором банкрута не отримано, внаслідок чого, як повідомив представник ліквідатора в судовому засіданні, готується заява до господарського суду Черкаської області про стягнення з ТОВ „Агрейн Трейдінг" дебіторської заборгованості перед ТОВ «МТС-2000» у розмірі 3 912 000,00 грн.

Таким чином, після прийняття документів від арбітражного керуючого Заріцького Ю.М. ліквідатором банкрута були встановлені додаткові обставини та підстави для звернення до суду із заявами про визнання недійсними правочинів, спростування майнових дій борж ника, стягнення дебіторської заборгованості та вживаються дії по поверненню майна у власність боржника, з огляду на що запропонована комітетом кредиторів мирова угода може порушити права боржника на повернення майна, відчуженого за недійсними правочинами та стягнення дебіторської заборгованості, що повинно бути зроблено в межах справи про банкрутство, а відтак підписання мирової угоди до завершення розгляду всіх поданих ліквідатором заяв, за його твердженням, не виявляється можливим.

Іншим аргументом, у зв'язку з чим ліквідатором не підписано мирову угоду, з яким погоджується колегія суддів, є те, що у запропонованому проекті не передбачено прощення (списання) боргів банкрута, а лише запропоновано його відстрочення, що не відповідає ч. 1 ст. 77 Закону про банкрутство.

В той же час, необхідно зазначити, що відстрочення боргу не є за своєю суттю списанням чи прощенням, тобто заборгованість боржника залишається.

Крім того, як повідомив представник ліквідатора, за наслідками проведеної інвентаризації та аналізу фінансово-господарської діяльності, боржник не веде господарської діяльності понад три роки, згідно фінансовим документам баланс підприємства від'ємний і у боржника відсутні майнові активи, за допомогою якого можливе погашенням вимог кредиторів згідно умов мирової угоди.

Разом з тим, у мировій угоді не зазначено, за допомогою чого боржник може відновити свою платоспроможність у майбутньому. Тобто, на переконання суду апеляційної інстанції вказана мирова угода не покликана на відновлення платоспроможності боржника.

Судова колегія звертає увагу, що у разі невиконання боржником умов мирової угоди через два роки, буде поновлено справу про банкрутство на стадії ліквідації боржника, що в подальшому унеможливить вжиття належних заходів по поверненню майна у власність боржника, зокрема визнання недійсними правочинів, спростування майнових дій борж ника та стягнення дебіторської заборгованості у зв'язку із спливом строку позовної давності.

Колегія суддів також зауважує, що законом про банкрутство не передбачено права комітету кредиторів встановлювати обов'язки для ліквідатора банкрута чи суду, рішення комітету кредиторів не є нормативним актом, а лише є доказом, який оцінюються судом нарівні з іншими доказами по справі.

Саме тому обставина реалізації чи не реалізації ліквідатором банкрута своїх прав (прийняти рішення про підписання мирової угоди) не може бути визнана незаконною і не може бути підставою для його усунення.

Більш того, ліквідатор банкрута реалізував своє право та невідкладно відреагував на пропозицію комітету кредиторів укласти мирову угоду, надіславши 02.02.2017 року відповідь на неї, і висловив свою позицію щодо відмовити у її підписанні та причини такої відмови (розгляд судом поданих ним заяв про визнання недійсними угод боржника і про повернення майна), тому доводи скаржника про те, що ліквідатор банкрута погодився з її умовами, та про те, що всупереч узятих зобов'язань ухиляється від її підписання і відмовляється надати пояснення причин своєї поведінки, є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що своєю бездіяльністю ліквідатор порушує права кредиторів, зокрема, своїми діями затягує ліквідаційну процедуру, яка триває майже чотири роки, та недобросовісно реалізує свої права та обов'язки, що призводить в свою чергу до збільшення витрат кредиторів на оплату послуг арбітражного керуючого, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що арбітражного керуючого Юдицького О.В. було призначено ліквідатором лише 06.09.2016 року, тобто за п'ять місяців до подання скарг на нього, саме у зв'язку з бездіяльністю та неналежним виконанням своїх обов'язків попередніми ліквідаторами, які не спромоглись за тривалий проміжок часу завершити ліквідаційну процедуру у відповідності до вимог законодавства.

Вказаною ухвалою суду від 06.09.2016 року арбітражного керуючого Юдицького О.В. зобов'язано здійснити значний обсяг роботи для належного завершення ліквідаційної процедури.

Крім того, судова колегія звертає увагу скаржника, що ухвалою суду першої інстанції від 21.02.2017 року № 2 продовжено строк ліквідаційної процедури боржника до 29.07.2017 року, яка набрала законної сили з дня її прийняття та в апеляційному порядку не оскаржувалась, що спростовує твердження скаржника про те, що ліквідаційна процедура вийшла за межі граничного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні скарг кредиторів стосовно визнання протиправною бездіяльності ліквідатора банкрута щодо ухилення від підписання мирової угоди від імені боржника, визнання неправомірною бездіяльності ліквідатора банкрута та припинення його повноважень.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла вважає, що ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року у даній справі прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сейм Інвест" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року у справі № 925/534/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 року у справі № 925/534/13 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 925/534/13 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

Л.Г. Сітайло