РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. Справа № 903/776/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Грязнов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Юван"

на рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р.

у справі № 903/776/16 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про стягнення 9173,87 доларів США (еквівалентно 235429,47 грн.)

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Мартинюк С.І., Книш С.В.

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р. у справі № 903/776/16 позов Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" задоволено частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВАН" на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" 8864,82 доларів США (еквівалентно 227498,31 грн.) - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США (еквівалентно 6976,50 грн.) - відсотків за кредитом та 3517,12 (три тисячі п'ятсот сімнадцять гривень дванадцять копійок) грн. витрат позивача по оплаті судового збору. Відмовлено Публічному акціонерному товариству "КРЕДОБАНК" в частині стягнення пені в розмірі 37,20 доларів США (еквівалентно 954,66 грн.).

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 02.11.2005р. між АТ "Кредит Банк(України)" правонаступником, якого є ПАТ "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №418/05-Фж.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №418/05-Фж між АТ "Кредит Банк(України)" правонаступником, якого є ПАТ "КРЕДОБАНК", ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юван" було укладено договір поруки від 02.11.2005 р., відповідно до п. 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №418/05-Фж від 02.11.2005р.

З наявних в матеріалах справи доказів, судом першої інстанції було встановлено, що на виконання умов кредитного договору, банком 02.11.2005 року було перераховано позичальнику кошти в сумі 29 100,00 дол. США, проте починаючи з травня 2016 року позичальник припинив виконувати свої зобов'язання за договором. У зв'язку з цим, у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором №418/05-Фж від 02.11.2005р. у розмірі 9173,87 доларів США.

Встановивши, що позичальник взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконав і дійшовши висновку, що таке порушення умов договору надає банку право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за кредитом, суд першої інстанції задоволив позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за кредитом у сумі - 8864,82 доларів США (еквівалентно 227498,31 грн.) та відсотків по кредиту у сумі - 271,85 доларів США (еквівалентно 6976,50 грн.). В позовних вимогах Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" про стягнення пені в сумі - 37,20 доларів США (еквівалентно 954,66 грн.) місцевим господарським судом було відмовлено, з огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у іноземній валюті, тоді як чинним законодавством передбачено обчислення та стягнення пені лише у національній валюті України - гривні.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Волинської області від 30.11.2016р. у справі № 903/776/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВАН" звернулося із апеляційною скаргою у якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» обґрунтовує наступним.

Пояснює, що між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №418/05-Фж, при цьому п.2.2 цього договору визначено, що кредит надається для інвестування будівництва нерухомості, а саме: для здійснення часткової оплати за Договором №14/10-05 від 14.10.05р. про дольову участь в будівництві житла.

Вказує, що між Банком, Позичальником та Поручителем - ТОВ "Юван" було укладено трьохсторонній Договір поруки від 02.11.05р., за яким поручитель взяв на себе обов'язок відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором №418/05-Фж в повному обсязі: повернення кредиту, сплата відсотків та комісій за користування кредитом, сплата пені, штрафів, неустойок в гривневому еквіваленті.

Скаржник наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що договір поруки припиняє свою дію з моменту оформлення поручителем права власності Боржником на об'єкт інвестування, на підставі п.4.6 Договору поруки від 02.11.2005р.

Повідомляє суд, що оскільки ОСОБА_2 було передано у власність квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме маймо від 21.06.12р. видане Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради та витягом про реєстрацію прав № 35082813 від 07.08.12 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», то договір поруки припинив свою дію з 07.08.12р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юван" звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що одним з поручителів ОСОБА_6 30.11.16р. було частково погашено заборгованість за кредитним договором на загальну суму 960 доларів США, проте місцевим господарським судом вказану обставину не було враховано і величину основної заборгованості не було зменшено.

06.02.2017р. на електронну адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що вважає рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р. у справі № 903/776/16 таким, що ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" без задоволення.

Позивач доводить, що посилання відповідача на п.4.6 Договору поруки, як на підставу припинення поруки є безпідставним, оскільки вказаний пункт договору не відповідає вимогам закону.

Зазначає, що ТОВ "Юван" неправильно тлумачить та підмінює поняття строку і терміну. Вказує, що п.4.6 Договору поруки визначено термін, а не строк, натомість строк, після закінчення якого зобов'язання поруки припиняється, у Договорі поруки від 02.11.2005р. не встановлений.

Пояснює, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України додаткові підстави припинення договору поруки можуть встановлюватись виключно законом, і вказана обставина виключає врегулювання сторонами правочину вказаної умови на власний розсуд.

ПАТ "Кредобанк" констатує, що Договір поруки є чинним і зобов'язання відповідача за ним мають виконуватись належним чином, з огляду на що, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2017р. було залучено до участі у справі № 903/776/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2.

23.02.2017р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 надійшов лист у якому останній пояснює, що доводи апеляційної скарги підтримує та вважає, що Договір поруки від 02.11.2005р. припинив свою дію з 07.08.2012р. в силу положень ст.559 ЦКУ. Також, ОСОБА_2 повідомив суд про перебування у провадженні Ковельського міськрайонного суду справи №159/3835/16-ц за позовом ПАТ "Кредобанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості. Додав, що позов по вказаній цивільній справі є безпідставним, так як заборгованість по кредитному договору погашається вчасно.

22 березня 2017 року у судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник відповідача пояснив, що апеляційну скаргу підтримує, вважає її обґрунтованою та просить задоволити.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явились.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники судового процесу були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені останнім (т.1, а.с. 153-158), а також те, що явка представників сторін та третьої особи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення - скасувати частково, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, 14.10.2005 року між ОСОБА_2 (Замовник) та ТОВ "Юван" (Виконавець) було укладено Договір №14/10-05 про дольову участь в будівництві житла (т.1, а.с.108-110, далі по тексту - Договір дольової участі в будівництві житла), за яким Виконавець зобов'язується побудувати з власних матеріалів і передати Замовнику житло, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 77 м. кв., яка розміщена на 4 поверсі, будівельний АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.2 Договору про дольову участь в будівництві житла №14/10-05 від 14.10.2005р. вартість одного метра квадратного житла на момент укладення договору становить 2400 грн., відповідно розрахункова попередня вартість житла складає 184800 грн.

Пунктом 4.1 Договору про дольову участь в будівництві житла №14/10-05 від 14.10.2005р. визначено строки будівництва: Початок - серпень 2004 року, орієнтовний термін закінчення грудень 2005 року при умові своєчасного надходження коштів від дольовиків, юридичних та фізичних осіб.

Згідно з п. 8.5 Договору про дольову участь в будівництві житла № 14/10-05 від 14.10.2005р. оформлення права власності у встановленому законом порядку здійснюється "Замовником" при організаційній допомозі "Виконавця". Оплата можливих податків, зборів, відрахувань на створення соціальної, інженерно-транспортної інфраструктури та інших платежів при цьому проводиться "Замовником".

Також матеріалами справи засвідчується той факт, що 02.11.2005р. між АТ "Кредит Банк(України)" правонаступником, якого є ПАТ "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №418/05-Фж, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 29100,00 доларів США (т.1, а.с.5-7, далі по тексту - Кредитний договір).

Згідно п.1.1 Кредитного договору, Банк зобов'язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовленим цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно п.2.1 та п.2.2 Кредитного договору, Банк видає Позичальникові кредит в сумі 29100 доларів США на строк до 01.11.2020р. для інвестування будівництва нерухомості, для здійснення часткової оплати за Договором про дольову участь в будівництві житла №14/10-05 від 14.10.2005р., а саме: 3-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, що укладений між Позичальником та ТОВ «Юван».

Водночас п.2.3 Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язаний письмово погоджувати з Банком використання кредиту на інші, ніж передбачено п.2.2 Кредитного договору цілі. При цьому пункт 2.9 Кредитного договору надає Банку право, серед іншого, відмовити Позичальнику у виплаті кредиту або його частини у випадку нецільового використання кредиту.

Згідно п.2.6 Кредитного договору кредит надається Позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку Позичальника на його поточний рахунок, відкритий в доларах США з подальшою конвертацією у гривню і зарахуванням гривневих коштів на поточний рахунок Позичальника відкритий в національній валюті та перерахуванням на поточний рахунок Забудовника.

Згідно п.3.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується здійснювати оплату за надані по цьому Договору послуги у розмірах і в строки, визначенні тарифами Банку.

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 12% річних.

Згідно п.3.4 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором (п.2.1, 3.9) та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 162,57 долари США на пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачене цим Договором та/або додатками до нього. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту.

Пункт 4.9 Кредитного договору надає Банку право у випадках передбачених п. 2.9 цього Договору (зокрема у разі несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту, частини кредиту), вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором.

Розділом 5 Кредитного договору визначено відповідальність сторін. Зокрема, п.5.1 визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п.3.2 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення.

Відповідно до п.6.1 Кредитного договору виконання зобов'язань за цим Договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому Договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: неустойкою (штрафом, пенею); іпотечним договором, укладеним між ВФ АТ "Кредит Банк (Україна)" та ОСОБА_2; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_6; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_8; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_7; договором поруки, укладеним між Позичальником та ТзОВ "Юван"; страхуванням на користь Банку життя Позичальника на період дії Кредитного договору, предмета застави на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування.

Згідно п.7.1 Кредитного договору, останній набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Даний Кредитний договір підписаний Банком та Позичальником.

Як стверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: меморіальним ордером № 530809 від 02.11.2005р. на виконання умов кредитного договору №418/05-Фж від 02.11.2005р., банком було перераховано позичальнику кошти в сумі 29 100,00 доларів США (т.1, а.с. 22).

Крім того, 02.11.2005 р. року між АТ "Кредит Банк (Україна)" (Кредитор), ОСОБА_2(Боржник) і ТзОВ "Юван" (Поручитель) було укладено договір поруки (а.с.8).

Пунктом п.1.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором (Банком) за виконання боржником ОСОБА_2 (Позичальником) зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок в гривневому еквіваленті) за Кредитним договором №418/05-Фж від 02.11.2005р. укладеного між кредитором (Банком) та боржником (Позичальником).

Згідно п.2.2 Договору поруки, у випадку невиконання боржником (Позичальником) своїх зобов'язань за Кредитним договором кредитор (Банк) письмово повідомляє Поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника (Позичальником).

Згідно п.2.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язаний сплатити кредитору (Банку) заборгованість протягом 14 календарних днів з моменту отримання повідомлення від кредитора (Банка) про невиконання боржником (Позичальником) зобов'язань за Кредитним договором.

Згідно п.2.5 Договору поруки, Поручитель та боржник (Позичальник) несуть солідарну відповідальність перед кредитором (Банком).

Відповідно до п.4.5 Договір поруки вступає в дію з моменту його підписання сторонами.

Пунктом 4.6 Договору поруки від 02.11.2005 р. передбачено, що договір поруки припиняє свою дію з моменту оформлення Поручителем права власності Боржника на об'єкт інвестування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Даний Договір поруки підписаний кредитором (Банком), Поручителем і боржником (Позичальником), а також скріплений печатками Банка та Поручителя.

Позичальник з травня 2016р. зобов'язання по Кредитному договору виконувати припинив. Вказана обставина підтверджується виписками руху коштів по рахунках від 30.08.2016р. (т.1 а.с.30-33).

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту повернення позичальником кредитних коштів та сплати процентів в повному обсязі у строки, визначені Кредитним договором.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Банком були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту: 13.08.2016р. на адресу Позичальника, а 04.10.2016р. також і на адресу відповідача ТОВ "Юван" (а.с.34-37), проте вказані вимоги Позичальником та відповідачем залишені без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення ПАТ "Кредобанк" з позовом до суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи та вирішуючи питання про те, чи наявні визначені законом підстави для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства.

Статтею 509 (Цивільного кодексу України) ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

В силу статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 199 Господарського кодексу України (далі - ГК України) виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Статтею 598 ЦК України унормовано підстави припинення зобов'язання. Так, згідно ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відносини між АТ "Кредит Банк (Україна)" правонаступником, якого є ПАТ "КРЕДОБАНК", ОСОБА_2 і ТзОВ "Юван" виникли на підставі договору поруки від 02.11.2005р.

Пунктом 4.6 Договору поруки від 02.11.2005р. визначено, що договір поруки припиняє свою дію з моменту оформлення Поручителем права власності Боржника на об'єкт інвестування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів звертає увагу, що вказаним пунктом Договору сторони передбачили не лише припинення поруки у якості забезпечувального, акцесорного зобов'язання, а й Договору поруки загалом, як цивільно-правового зобов'язання, тобто фактично сторони Договору скористались правом наданим ст. 598 ЦК України та встановили за домовленістю між собою додаткову підставу припинення зобов'язання.

З огляду на вищенаведене, розглянувши у сукупності вказані умови Договору поруки та відповідні норми цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що Договір поруки припинив свою дію з моменту оформлення ОСОБА_2 права власності на об'єкт інвестування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що відомості до державних реєстрів про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вказане нерухоме маймо було внесено 07.08.2012р., що підтверджується витягом про реєстрацію прав № 35082813 від 07.08.12р. Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (т.1, а.с.111- на звороті), то Договір поруки припинив свою дію з 07.08.12р.

Водночас, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що позивач не позбавлений права стягнути заборгованість за Кредитним договором як безпосередньо із Позичальника -ОСОБА_2, так і скористатись іншими, передбаченими Розділом 6 Кредитного договору, засобами забезпечення виконання Кредитного договору, зокрема, іпотечним договором, укладеним між ВФ АТ "Кредит Банк (Україна)" та ОСОБА_2; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_6; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_8; договором поруки, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)", Позичальником та ОСОБА_7.

Відповідно до змісту ч.1 ст.101 ГПК України, яка визначає межі перегляду справи в апеляційній інстанції, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Тобто, при вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Юван" як на доказ припинення Договору поруки та реєстрації за ОСОБА_2 права власності на об'єкт інвестування, посилається, на свідоцтво про право власності на нерухоме маймо від 21.06.12р. видане Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради та на витяг про реєстрацію прав № 35082813 від 07.08.12 КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації".

Разом з тим, вказані докази відповідачем було подано лише до суду апеляційної інстанції і вони не були предметом розгляду місцевого господарського суду.

Вказані додаткові докази приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Місцевий господарський суд розглядаючи справу та встановивши, що відповідно до п.4.6 Договору поруки, останній припиняє свою дію з моменту оформлення Поручителем права власності Боржника на об'єкт інвестування, в порушення приписів ст. 27 ГПК України не залучив Боржника - ОСОБА_2 до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Також, судом першої інстанції не було з'ясовано чи відбувся, на момент звернення ПАТ "Кредобанк" з позовом, перехід права власності на об'єкт інвестування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2.

У зв'язку із вищенаведеним суд апеляційної інстанції приймає докази подані учасниками судового процесу на стадії перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Кредобанк", серед іншого, звертає увагу на те, що відповідач тлумачить на свою користь та підміняє поняття строку та терміну. Пояснює, що п.4.6 Договору поруки містить посилання на подію, яка має неминуче настати - реєстрацію за Позичальником права власності на об'єкт інвестування, а тому є терміном, натомість строк, з настанням якого порука припиняється, у договорі поруки не визначено.

Вказані посилання позивача відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Статтею 252 Цивільного кодексу України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

При цьому, специфіка визначення терміну вказівкою на подію, яка має неминуче настати, полягає в тому, що в момент укладання договору сторони відповідних правовідносин в силу об'єктивних обставин не можуть знати точної дати настання цієї події.

Водночас, як поняття строку, так і поняття терміну використано законодавцем саме з метою визначення та обчислення строків, з огляду на що, посилання позивача відхиляються судом.

Отже, в силу встановлених обставин у даній справі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Натомість, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст.. 32, 33, 34 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" слід задоволити, а рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р. у справі № 903/776/16 - скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" 8864,82 доларів США (еквівалент - 227498 грн. 31 коп.) основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США(еквівалентно 6976,50 грн.) - відсотків за кредитом та 3517 грн. 12 коп. витрат позивача по оплаті судового збору, відмовивши у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" задоволити.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р. у справі № 903/776/16 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" 8864,82 доларів США (еквівалентно 227498,31 грн.) - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США (еквівалентно 6976,50 грн.) - відсотків за кредитом та 3517,12 (три тисячі п'ятсот сімнадцять гривень дванадцять копійок) грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Прийняти в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову про стягнення 8864,82 доларів США (еквівалентно 227498,31 грн.) - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США (еквівалентно 6976,50 грн.) - відсотків за кредитом відмовити.

В решті рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2016 р. у справі № 903/776/16 залишити без змін.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, Львівська область, місто Львів, вул. Сахарова, буд.78, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" (45632, Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Васильківська, буд. 2, ) - 3868 грн. 83 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

5. Справу №903/776/16 направити в господарський суд Волинської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Грязнов В.В.