КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа№ 910/2085/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Вербовий Р.П. - представник за довіреністю від 01.11.2016 року;

від відповідача: Коробейнікова І.Л. - представник за довіреністю від 13.01.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року

у справі № 910/2085/17 (судя Пінчук В.І.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Січ"

про визнання відсутнім права грошової вимоги в сумі 974616, 88 дол. США та припинення правовідношення за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Січ" про визнання відсутнім права грошової вимоги в сумі 974616, 88 дол. США та припинення правовідношення за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року повернуто позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 10.02.2017 року скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 10.11.2016 року вже було винесено ухвалу про повернення позовної заяви та зазначено, що позивачу необхідно доплатити 1 378, 00 грн. При цьому, апелянт зазначає, що недопустимим є повторне повернення позовної заяви з підстав, які мали місце й при первісному зверненні з позовом, але не були встановлені й зазначені судом як підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада" по справі № 910/2085/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю, Руденко М.А. та призначено до розгляду на 21.03.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 21.03.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.03.2017 року заперечував проти апеляційної скарги та просив суд у її задоволенні відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, повертаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада" позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником заявлено дві вимоги: майнова та немайнова. Натомість, судовий збір сплачено за 2 немайнові вимоги.

Однак, розглянувши апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Колегією суддів встановлено, що 07.11.2016 року ТОВ «ВКП Тріада» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ «Банк Січ» про визнання відсутнім у ПАТ «Банк Січ» права грошової вимоги у сумі 974 616, 88 дол. США за кредитним договором № 15/13 від 18.03.2013 року та припинення всіх правовідношень (зобов'язань) між ПАТ «Банк Січ» та ТОВ «ВКФ Тріада» за кредитним договором № 15/13 від 18.03.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 10.11.2016 року повернуто вищевказану позовну заяву на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Так, вказаною ухвалою зазначено, що позивачем пред'явлено дві вимоги немайнового характеру, натомість оплачено судовий збір як за одну немайнову вимогу.

Вподальшому, позивач повторно звернувся із вищевказаним позовом до суду, сплативши збір у розмірі визначеному судом при поверненні позовної заяви.

Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року позовну заяву повторно повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України. У даній ухвалі зазначено, що з поданого позову вбачається пред'явлення до відповідача двох вимог, із яких одна вимога майнова, інша - немайнова.

Проте, колегія суддів зазначає, що повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається. Недопустимим є повертати позовну заяву з підстав, які мали місце й при первісному зверненні з позовом, але не були встановлені й зазначені судом як підстави для повернення первісно поданої позовної заяви (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно із рішеннями Європейького суду право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одними із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності та принцип правової визначеності.

Так, принцип юридичної визначеності, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Желтяков проти України»).

Принцип правової визначеності вимагає однозначності (послідовності) правозастосування, а отже - системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Отже, суд першої інстанції перевіряючи повторно подану позовну заяву, повинен був виходити з наявності ухвали Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 року, яка набрала законної сили та не оскаржена в судовому порядку.

При цьому, у разі якщо суд дійшов до протилежних висновків, а саме, що одна вимога є майновою, а інша немайновою, останній, з метою виправлення допущеної в ухвалі від 10.11.2016 року помилки, повинен був прийняти позовну заяву до розгляду та зобов'язати позивача доплатити судовий збір.

Натомість, суд першої інстанції необґрунтовано повернув позов, порушивши права сторони на звернення до суду та захисту його прав та інтересів.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада", з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року про повернення позовної заяви у справі № 910/2085/17 підлягає скасуванню, та у відповідності до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, з направленням справи № 910/2085/17 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Тріада" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року № 910/2085/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року № 910/2085/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/2085/17 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко