ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2017 р. Справа № 914/353/17

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Світлана», м. Львів
до відповідача:ОСОБА_1 міської ради Львівської області, м. Городок, Львівська обл.
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області, м. Городок, Львівська обл. Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів
про:визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Львівської області №610 від 23.11.2016р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Прокопів І.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_2 представник (довіреність №1 від 22.03.2017р.);
від відповідача:ОСОБА_3 представник (довіреність №4 від 10.01.2017р.);
від третіх осіб:не зявилися.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

22.02.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява ТОВ «Світлана» (надалі Позивач) до ОСОБА_1 міської ради Львівської області (надалі Відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Львівської області №610 від 23.11.2016р.

Ухвалою суду від 23.02.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 06.03.2017р., залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 районну державну адміністрацію Львівської області та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області. Ухвалою від 06.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 27.03.2017р.

27.03.2107р. представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про відвід судді з додатками. Подану заяву представник обґрунтовує тим, що у ТОВ «Світлана» наявні сумніви щодо неупередженості судді Крупника Р.В., викликані тим, що у період з 2011 2013 років ОСОБА_4, будучи представником таких юридичних осіб як ТОВ «Ліхтнер Бетон Львів», ТОВ «ОСОБА_5 Україна», приймав участь у декількох судових процесах, стороною яких являлося ТОВ «Миколаївське міжгосподарське сортонасінницьке підприємство», єдиним засновником та власником якого є ТОВ «Світлана», про що ОСОБА_4 було достеменно відомо. Враховуючи те, що рішення по справах №5015/6553/11, №5015/1545/12, №914/206/13-г, де представництво здійснювалося ОСОБА_4 були прийняті не на користь його довірителів, у ТОВ «Світлана» на думку представника, є всі наявні підстави для сумніву в неупередженості судді Крупника Р.В.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, зважаючи на наступне.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Як зазначив Пленум ВГС України в п.п. 1.2.1. п. 1.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Положеннями п.п. 1.2.3. п. 1.2. згаданої вище Постанови встановлено, що задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в частині першій статті 20 ГПК, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представництво ОСОБА_4 інтересів юридичних осіб в судових процесах під час зайняття адвокатською діяльністю, не може свідчити про його упередженість як судді по відношенню до ТОВ «Світлана», оскільки останнім не представлено жодних допустимих та належних доказів в підтвердження можливості упередженого та необєктивного ставлення судді Крупника Р.В. до вказаної юридичної особи чи її представника, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Таким чином, суд, оцінивши викладені у заяві позивача доводи, дійшов до висновку, що вони не відповідають вимогам статті 20 ГПК України та не можуть бути підставою для задоволення клопотання про відвід судді.

Крім того, будь-які інші обставини, які б давали підстави для сумніву в неупередженості судді під час розгляду справи не встановлені.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ТОВ «Світлана» про відвід судді Крупника Р.В. відмовити.

Суддя Крупник Р.В.