ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р.Справа № 922/547/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Груп", м. Харків
про стягнення 34791,36 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державна акціонерна холдингова компанія "Артем" (позивач по справі) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Груп" (відповідач по справі) 27753,72 грн. попередньої оплати за товар, 4313,68 грн. пені та 2723,96 грн. штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки товару згідно договору купівлі - продажу № 084-616/2016, укладеного сторонами 12.10.2016.

Ухвалою суду від 15 лютого 2017 року було порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 06 березня 2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 06.03.2017 позовні вимоги підтримував в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Також представник позивача звернувся до суду з клопотанням (вх. № 6655 від 27.02.2017) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 06.03.2017 свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Розгляд справи було відкладено на 21 березня 2017 року.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

Позивачем були направлені до суду додаткові пояснення по справі (вх. №8620 від 14.03.2017) та клопотання (вх. №9126 від 17.03.2017) про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання, призначене на 21.03.2017 свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

12 жовтня 2016 року між Державною акціонерною холдинговою компанією «Артем», (покупець, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАРК ГРУП» (продавець, відповідач по справі) було укладено договір купівлі-продажу №084-616/2016.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.1 Договору, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та сплачує за обладнання, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, загальна ціна та термін поставки якого визначені Сторонами у Специфікації та/або рахунках-фактурах, які є додатками до Договору та його невід'ємними частинами.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розрахунки між сторонами здійснюються шляхом 100% перерахування, згідно рахунка-фактури, грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Відповідно до п. 4.5 Договору, Продавець зобов'язується поставити покупцеві Товари, що поставляються за Договором, протягом 10 (десяти) днів від дати виставлення рахунку - фактури.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, виставлені ТОВ «ТЕХНОПАРК ГРУП» рахунки - фактури №30093 від 30.09.2016 на суму 12180,24 грн., №30092 від 30.09.2016 на суму 15573,48 грн., №03104 від 03.10.2016 на суму 11160,00 грн., які були оплачені позивачем наступними платіжними дорученнями:

- №5316294 від 12.10.2016 на суму 12 180,24 грн.;

- №5316296 від 12.10.2016 на суму 11 160,00 грн.;

- № 5316234 від 10.10.2016 на суму 15 573,48 грн.

Таким чином, ДАХК «Артем» виконав свої зобов'язання за договором щодо оплати рахунків, здійснила попередню оплату за товар у розмірі 38 913,72 грн. в порядку та строки визначені умовами договору.

Як вказує позивач, та що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи, ТОВ «ТЕХНОПАРК ГРУП» свої зобов'язання з поставки товару не виконало. У зв'язку з чим, ДАХК «Артем» було направлено лист від 04.11.2016 №16-2635 з проханням прискорити поставку товару. Крім того, 23.11.2016 року ДАХК «Артем» було надіслано претензію №18-2808 з вимогою поставити товар впродовж трьох днів з дати отримання претензії.

Однак, останнім не було виконано зобов'язання щодо поставки товару та 13.01.2017 року повернено лише частину суму попередньої оплати за товар у розмірі 11 160 грн. (за рахунком-фактурою №03104 від 03.10.2016).

Не поверненою залишається сума попередньої оплати за товар у розмірі 27 753,72 грн. (38 913,72 грн. - 11 160 грн.)

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, за порушення строків виконання зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 року №1181 «Про створення Державної акціонерної компанії «Артем» (Постанова) шляхом об'єднання у статутному фонді майна державного підприємства «Київське виробниче об'єднання імені Артема» і контрольних пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, зазначених в п. 1.1 Статуту ДАХК «Артем».

Пунктом 5 Постанови визначено, що акції ДАХК «Артем», які випускаються відповідно до розміру її статутного фонду, перебувають у державній власності до прийняття спеціального рішення щодо приватизації майна цієї Компанії.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАРК ГРУП» (61102, місто Харків, пров. Рудниковий 3-й, буд. 7, ) на користь Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (04050, м. Київ, вул. Мельникова 2/10, ) 27753,72 грн. - попередньої оплати за товар; 4313,68 грн. - пені; 2 723,96 грн. - штрафу у розмірі 7% вартості товару та 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.03.2017 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя С.А. Прохоров