ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Справа № 912/4411/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №1438 від 20.12.16 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №115/21 від 10.01.17 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року у справі № 912/4411/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ, від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком", м. Кропивницький

до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, м. Олександрія, Кіровоградська область

про стягнення 135 577, 24 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року у справі №912/4411/16 ( суддя Шевчук О.Б.) позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" богр у сумі 135 577, 24 грн. та 2 033,66 грн. судового збору.

Рішення мотивовано наявністю заборгованості відповідача (головного розпорядника коштів бюджетного фінансування соціальних пільг) перед позивачем за надані останнім телекомунікаційні послуги на пільгових умовах пільговим категоріям громадян, компенсація виплат яким передбачена діючою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема неналежну оцінку його доводів щодо відсутності в бюджеті на 2015 рік достатнього фінансування пільг окремим категоріям громадян.

Також зазначає, що правовідносини сторін врегульовано нормами адміністративного законодавства, тому суд першої інстанції мав припинити провадження у даній справі.

Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення, закрити провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує її доводи. Просить залишити скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 05.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі начальника відділу обслуговування масового сегмента Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" ОСОБА_3 (постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Олександрійської міської ради, в особі начальника управління ОСОБА_4 (платник), укладено договір №59-09 про відшкодування витрат, повязаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян (надалі договір) (том 1 а.с.20-21).

У розумінні частини першої статті 509 Цивільного кодексу України між сторонами виникло зобовязання, отже доводи апелянта про те, що відносини сторін у даній справі є публічно-правовими, є безпідставним.

Відповідно до п.1.2. договору Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (надалі - ПАТ "Укртелеком") надає телекомунікаційні послуги (в тому числі абонплата, встановлення телефонів, виконання, додаткових робіт при встановленні телефонів) пільговим категоріям громадян, які мають відповідні пільги, а платник (Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради) проводить розрахунки за надані пільги відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в межах кошторисних призначень на 2015 рік.

Платник зобов'язаний передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговим категоріям громадян (підпункт 2.1.1. пункту 2.1. договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що платник здійснює перерахування коштів постачальнику, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно кошторису доходів і видатків в межах запланованих призначень протягом 5-ти банківських днів з дня їх надходження з державного бюджету на рахунок платника.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання умов укладеного договору протягом 2015 року надавалися телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які проживають на території м. Олександрія, виставлялись відповідачу розрахунки щодо вартості послуг згідно з формою "2-пільга".

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, аналогічних положень ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем умови договору №59-09 від 05.01.2015 року не виконано, відшкодування суми наданих позивачем телекомунікаційних послуг за 2015 рік не здійснено в повному обсязі, наявна заборгованість в розмірі 135 577,24 грн.

На спростування висновку оскаржуваного судового рішення про наявність підстав для стягнення вказаної суми апелянт належних та допустимих доказів не надав.

Також необхідно зауважити, що обовязок відповідача відшкодувати суми наданих позивачем послуг кореспондується з вимогами законодавства, про які зазначено судом.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (надалі - Постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок № 256), якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Зокрема, п. 2 Постанови №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг в м. Олександрія є Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради.

Відповідно до п. 5 Порядку №256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256).

Відповідно до абз. 1 п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Підпунктами 1, 2 пункту 11 цього Положення на відповідача, як на уповноважений орган покладено обов'язок щомісяця:

1) звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складати: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга".

Доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування на 2015 рік не приймаються колегією суддів, оскільки відсутність бюджетного фінансування не звільняє сторону за договором від виконання погодженого зобовязання.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 року зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446, від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі № 15/5027/715/2011.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Отже, при вирішенні спору суд першої інстанції правильно застосував нормативні акти, що регулюють правовідносини сторін, дійшов вірного висновку про обґрунтованість позову та необхідність стягнення на користь позивача заявленої суми.

Апелянт при розгляді апеляційної скарги висновки оскаржуваного судового рішення не спростував. Апеляційна скарга є недоведеною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року у справі № 912/4411/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Н.В. Пархоменко

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано у повному обсязі 31.03.2017 року.