ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2017 р.Справа № 922/982/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Приватного підприємства "Рентабуд" про забезпечення позову по справі

за позовом Приватного підприємства "Рентабуд", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків
про стягнення 2 096 205,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт" (далі - відповідач) звернулось Приватне підприємство "Рентабуд" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором поставки від 02.09.2011 у сумі 2004422,60 грн. та неустойку за неналежне виконання договору у сумі 91782,68 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем вказаного договору.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 03.04.2017 о 11:30.

Разом з позовом, позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на майно відповідача, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, а саме: нежитлове приміщення - автосалон літера "А-2" площею 5756,0 кв. м., який належить на праві власності ТОВ "Автоарт" та обладнання для ремонту і обслуговування автомобілів "Тойота", яке знаходиться в приміщенні автосалону за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334.

Заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань за укладеним договором, та у позивача є підстави вважати, що відповідач під час находження справи у суді, намагається відчужити або переоформити на сторонніх осіб належне йому рухоме та нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, що зробить неможливим розгляд справи по суті та в подальшому виконання рішення суду.

Дослідивши заяву та подані позивачем матеріали, проаналізувавши доводи заявника, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Як розяснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

На думку суду існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства "Рентабуд" про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на майно товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт" (), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, а саме: нежитлове приміщення - автосалон літера "А-2" площею 5756,0 кв. м., який належить на праві власності ТОВ "Автоарт" та обладнання для ремонту і обслуговування автомобілів "Тойота", яке знаходиться в приміщенні автосалону за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334.

Стягувачем за цією ухвалою є Приватне підприємство "Рентабуд" (61072, АДРЕСА_1, ).

Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоарт" (61070, м. Харків, вул. Шевченка, 334, ).

Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 30 березня 2017 року, та може бути предявлена до виконання протягом трьох років, тобто до 31 березня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1