УХВАЛА

20.03.2017№ 910/11170/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» (далі - Товариство), м. Київ,

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС), м. Київ,

у справі №910/11170/15

за позовом державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ,

до Товариства

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, м. Київ,

Міністерство юстиції України, м. Київ,

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

скаржника - Бородкіна Д.І. (довіреність від 30.12.2016 №02-01/30.12.16);

позивача - не з'явився;

третьої особи-1 - не з'явився;

третьої особи-2 - Кулика А.Ю. (довіреність від 27.02.2017 №7/8/2406);

ВДВС - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі -Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства про визнання недійсним авторського (ліцензійного) договору від 26.12.2012 №А-7/26.12.12 про надання виключного права на використання комп'ютерної програми.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2015 залучено до участі у справі Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві (далі - Реєстраційна служба) та Міністерство юстиції України (далі - МЮУ) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства 2 557,80 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 скасовано, рішення господарського суду міста Києва від 02.09.2015 залишено в силі, постановлено здійснити поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у частині стягнення з Товариства на користь Підприємства 2 557,80 грн. судового збору у разі подання Товариством відповідної заяви та довідки, стягнуто з Підприємства 1 461,60 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

25.02.2016 на виконання вказаної постанови Вищого господарського суду України видано наказ.

26.01.2017 Товариством подано суду скаргу на постанову ВДВС від 23.12.2016 ВП №51164235.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 скаргу і додані до неї документи повернуто Товариству без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство 08.02.2017 повторно подало суду скаргу на постанову ВДВС від 23.12.2016 ВП №51164235 (далі - Скарга), якою виконавчий документ повернуто Товариству у зв'язку з тим, що державний виконавець не розшукав боржника; на думку скаржника, відсутність боржника за місцезнаходженням не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу; ВДВС не вчинено жодних дій, направлених на виявлення майна та грошових коштів боржника, адже за наказом стягненню підлягають грошові кошти в сумі 1 461,60 грн.; таким чином, ВДВС діяло всупереч пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-19).

У зв'язку з цим Товариство просить суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця ВДВС Савчука К.П. з винесення постанови від 23.12.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- скасувати постанову ВДВС від 23.12.2016 про повернення виконавчого документа;

- визнати протиправною бездіяльність ВДВС щодо ненаправлення для виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15 до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

- зобов'язати ВДВС направити до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, оригінал виконавчого документа у справі №910/11170/15, супровідний лист та завірені належним чином копії інших матеріалів виконавчого провадження для подальшого виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15.

Разом з тим, Товариством додано до Скарги заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2017 відновлено строк подання Скарги та прийнято її до розгляду; призначено розгляд Скарги на 20.03.2017.

ВДВС 22.02.2017 подав суду копії матеріалів виконавчого провадження №51164235.

Представник скаржника у судовому засіданні 20.03.2017 надав пояснення по суті Скарги, просив її задовольнити.

Представник МЮУ розгляд Скарги залишив на розсуд суду.

Представники позивача, Реєстраційної служби і ВДВС у судове засідання не з'явилися.

Представники позивача і Реєстраційної служби про причини неявки суд не повідомили.

Реєстраційна служба була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з тим, до матеріалів справи долучено конверт повернення з юридичної адреси позивача з відміткою відділення поштового зв'язку прописом «організ. розфор.».

ВДВС 22.02.2017 подав суду клопотання про розгляд Скарги без участі представників ВДВС.

Враховуючи приписи частини другої статті 1212 ГПК України, відповідно до якої неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, господарський суд міста Києва вбачає за можливе розглянути скаргу у даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність задоволення скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 1212 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону №606-14) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частини другої статті 25 Закону №606-14 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Так, 19.05.2016 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51164235 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 зі справи №910/11170/15, в якій встановлено семиденний строк для добровільного виконання рішення суду з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Конверт із вказаною постановою повернувся від Підприємства з відміткою відділення поштового зв'язку «виїхали».

Згідно із частиною першою статті 27 Закону №606-14 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Проте державним виконавцем не було розпочато примусове виконання рішення суду.

Натомість вимогою державного виконавця ВДВС від 28.07.2016 №889/26 було зобов'язано Підприємство виконати рішення суду протягом 5 днів з моменту отримання вимоги.

Вказана вимога повернулася до ВДВС з відміткою відділення поштового зв'язку «організація розформована, виїхали».

07.11.2016 державним виконавцем ВДВС за результатом виходу за адресою Підприємства: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73, було складено акт від 07.11.2016 про те, що боржника та належного йому майна не розшукано.

Постановою від 23.12.2016 ВП №51164235 виконавчий документ повернуто стягувану на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону №1404-19.

Разом з тим, статтею 32 Закону №606-14 встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, дії старшого державного виконавця ВДВС Савчука К.П. з винесення постанови від 23.12.2016 про повернення виконавчого документа стягувану є незаконними, а тому постанова ВДВС від 23.12.2016 про повернення виконавчого документа підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що Підприємство є державним підприємством, засновником якого є МЮУ.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону №606-14 рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 2.2 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938, передбачено, що у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють такі функції, зокрема, здійснюють безспірне списання коштів місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення коштів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким, зокрема, є державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство).

Частинами першою - третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

З огляду на викладене, оскільки державним виконавцем ВДВС за результатами виходу за адресою ВДВС було складено акт від 07.11.2016 про те, що боржника та належного йому майна не розшукано, то державний виконавець ВДВС в силу приписів частини третьої статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» мав у строк до 17.11.2016 подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ВДВС щодо ненаправлення для виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15 до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та зобов'язати ВДВС направити до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів супровідний лист та завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження для подальшого виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15.

Що ж до зобов'язання ВДВС надіслати до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів оригіналу виконавчого документа у справі №910/11170/15, то дана вимога не може бути задоволена, оскільки оригінал наказу суду віл 25.02.2016 було надіслано Товариству разом із постановою від 23.12.2016 ВП №51164235 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. з винесення постанови від 23.12.2016 ВП №51164235 про повернення виконавчого документа стягувану.

3. Скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.12.2016 ВП №51164235 про повернення виконавчого документа стягувачу.

4. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо ненаправлення для виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15 до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

5. Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві направити до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів супровідний лист та завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №51164235 для подальшого виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/11170/15.

6. У задоволенні решти вимог скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/11170/15 відмовити.

Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О. Марченко