РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"27" березня 2017 р. Справа № 924/160/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мельник О.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Бучинська Г.Б.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі № 924/160/16

за позовом приватного підприємства "Адлєр"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр"

про стягнення 1 564 141,30 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року позов приватного підприємства "Адлєр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" про стягнення 1562916,79 грн. - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі №924/160/16 - змінити, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на користь приватного підприємства "Адлєр" 847721,3 грн., з яких 601789,64 грн. основного боргу, 50902,95 грн. - 30% річних, 120371,07 грн. - штрафу та 74657,64 грн. - пені.

Одночасно скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження в апеляційному порядку рішення місцевого суду, скаржник зазначив, що йому не було відомо про факт винесення рішення судом першої інстанції, про вказане рішення відповідачу стало відомо лише після звернення ПП "Адлєр" до виконавчої служби та отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Надалі, представники ТОВ "Сатанов Аграр" та ПП "Адлєр" досягли згоди щодо зміни розміру сум, що стягуються та домовились про закриття виконавчого провадження, однак ПП "Адлєр" не було вчинено дії відповідно до домовленості між сторонами. Вищенаведене стало причиною затримки у поданні апеляційної скарги, а тому скаржник вважає, що строки апеляційного оскарження судового рішення були пропущенні з поважних причин.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції було прийняте 11.04.2016 року, а повний текст складено 15.04.2016 р., що підтверджується відміткою на останньому аркуші рішення (а.с.161).

Як вбачається з матеріалів справи, директором ТОВ "Сатанов Аграр" ОСОБА_1 15.03.2016 року було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №924/160/16 (а.с.56-57), наведене свідчить, що відповідачу було відомо про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а відтак і відомо про прийняття рішення у даній справі, що спростовує доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, твердження скаржника про те, йому було невідомо про існування оскаржуваного рішення до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2016 року.

Згідно приписів ч. 2 ст. 93 ГПК України, розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

В той же час, поважними причинами визнаються лише ті, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З урахуванням вказаного вище, обставини пропуску строку на подання апеляційної скарги, на які посилається скаржник, не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції як поважні, оскільки не спростовують того, що відповідачу було відомо про факт розгляду справи №924/160/16 в суді першої інстанції, а відтак і відомо про прийняття рішення у даній справі.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Плевін проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року, суд постановив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

У справі "Мушта проти України", рішення Європейського суду з прав людини від18.11.2010 року, суд постановив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, встановлений ст. 93 ГПК України строк подання апеляційної скарги і є тим обмеженням доступу до суду, що забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності. У разі відсутності поважних причин та правових підстав для відновлення строку на подання апеляційної скарги такі обмеження правомірно застосовуються судом.

Суд приймає до уваги і те, що 30.05.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що про наявність рішення суду йому стало відомо з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2016 року, хоча до суду з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 17.03.2017 року (відповідно до штампу на поштовому конверті), тобто також з пропуском визначеного ч. 1 ст. 93 ГПК України десятиденного строку.

З урахуванням вказаного вище, обставини пропуску строку на подання апеляційної скарги, на які посилається скаржник, не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції як поважні.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги відповідачем долучено квитанцію від 17.03.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1600 грн.

Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, судовий збір у сумі 1600 грн. зараховано до Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в чинній на момент звернення з позовом до суду) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати

За приписами п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду становить 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту належало сплатити 25788,12 грн. судового збору (110% від 23443,75 грн. - 1,5 відсотка ціни позову).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин та правових підстав для відновлення строку на подання апеляційної скарги, в результаті чого апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" у відновленні строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі №924/160/16.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі №924/160/16 - повернути заявнику.

3. Матеріали справи №924/160/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 53 арк., у т. ч. квитанцію про сплату судового збору від 17.03.2017 року на суму 1600 грн.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.