РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017Справа №910/8327/16

За позовом Виконувача обов'язків керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"

про стягнення 25292,38 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від Прокуратури: Такташов О.Я. за посвідченням № 044658 від 26.10.2016

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ляхович С.О. за довіреністю № 23/1-ЮР від 05.01.2017,

Скрицький О.М. за довіреністю № 24-ЮР від 05.01.2017

від третьої особи: Жигала Л.В. за довіреністю б/н від 20.01.2017

Обставини справи:

В травні 2016 року Виконувач обов'язків керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" про стягнення 25292,38 грн. на підставі Договору оренди № 936 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 14.08.2009 (далі - Договір оренди № 936), з яких: 21200,05 грн. - заборгованості по орендній платі, 1885,46 грн. - пені, 2206,87 грн. - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач свої зобов'язання за Договором оренди № 936 щодо сплати орендних платежів належним чином та у встановлені строки не виконав, у зв'язку з чим, на думку позивача, допустив заборгованість за період з вересня 2015 по грудень 2015 року включно у загальному розмірі 21200,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 (суддя Чебикіна С.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 (головуючий суддя Реденко М.А., судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" на користь Державного бюджету України 20200,05 грн. основного боргу, 1885,46 грн. - пені та 2206,87 грн. - штрафу за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року включно, в частині стягнення 1000,00 грн. основного боргу провадження припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8327/16 (головуючий суддя В.А.Корсак, судді: О.М.Сибіга, В.О.Швець) рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 у справі № 910/8327/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/66 від 05.01.2014 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/8327/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2017 справу № 910/8327/16 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 справу № 910/8327/16 прийнято до провадження судді Гумеги О.В., призначено розгляд справи на 06.02.2017 о 12:20 год. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

30.01.2017 через відділ діловодства суду від Прокуратури Хмельницької області надійшов супровідний лист, яким на адресу суду повернуто наказ Господарського суду міста Києва № 910/8327/16 від 14.11.2016, у зв'язку із скасуванням Вищим господарським судом України від 21.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі № 910/8327/16.

06.02.2017 через відділ діловодства суду від Хмельницької місцевої прокуратури надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2017, в якому також зазначено, що листом №10-08-00241 від 26.01.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області повідомило місцеву прокуратуру про те, що ним зміни до Договору оренди № 936 в частині зміни орендодавця, розподілу коштів та їх одержання не вносилися, повноваження по стягненню заборгованості за Договором оренди № 936 за період з вересня по грудень 2015 року до ПАТ "Українська залізниця" не передавалися.

В судове засідання, призначене на 06.02.2016, з'явилися представники Прокуратури, позивача та третьої особи.

Представник відповідача в судове засідання 06.02.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 12.01.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 06.02.2017 представник позивача подав власне письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору. Підтвердження залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник третьої особи в судовому засіданні 06.02.2017 подав пояснення по справі на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2017, відповідно до яких повідомив суд, що станом на 01.02.2017 року орендні відносини за Договором оренди № 936 з ПАТ "Українська залізниця" не врегульовані, оскільки не було офіційного звернення від ПрАТ "Телесистеми України" та відповідного рішення правління ПАТ "Українська залізниця" про переукладання Договору оренди № 936; з 01.12.2015 року ПрАТ "Телесистеми України" сплачують орендну плату у співвідношенні 30 % Виробничому підрозділу вокзал станції Хмельницький Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця". Пояснення третьої особи залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в судове засідання, невиконання сторонами вимог ухвали суду від 12.01.2017 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 06.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 відкладено розгляд справи на 06.03.2017 о 10:30 год.

06.02.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли пояснення у справі, відповідно до яких відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено наявності у нього права вимоги на отримання орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року на підставі Договору оренди № 936. При цьому відповідач вказав, що наприкінці 2015 року відбулась зміна власника орендованого майна та, на його думку, право вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі на підставі Договору оренди № 936 на даний час належить не Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області, а новому власнику орендованого майна - ПАТ "Українська залізниця".

В судове засідання, призначене на 06.03.2016, з'явилися представники Прокуратури, відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судове засідання 06.03.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 12.01.2017 та від 06.02.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 06.03.2017, представник Прокуратури подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 06.03.2017 представник Прокуратури надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.03.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у поясненнях, поданих 06.02.2017 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні 06.03.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням пояснень по справі, поданих 06.02.2017 в судовому засіданні.

В судовому засіданні 06.03.2017 представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, нез'явлення представника позивача в судове засідання, невиконання останнім вимог ухвал суду від 12.01.2017, від 06.02.2017 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 06.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 22.03.2017 о 10:10 год.

09.03.2017 через відділ діловодства суду від Хмельницької місцевої прокуратури надійшли письмові пояснення, в яких представник прокуратури зазначив про помилковість тверджень відповідача про зміну власника, оскільки орендоване відповідачем майно перебувало і надалі перебуває у державній власності; вказав, що зміни до Договору оренди № 936 в частині зміни орендодавця, розподілу коштів та їх одержання не вносилися, повноваження по стягненню заборгованості за Договором оренди № 936 за період з вересня по грудень 2015 року до ПАТ "Українська залізниця" не передавалися; що пунктом 3.6 Договору оренди № 936 передбачено перерахування орендної плати до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% - до державного бюджету; 30% - балансоутримувачу, з урахуванням наведеного просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

20.03.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява у справі № 910/8327/16, зокрема, на підтвердження вжиття з боку ПрАТ "Телесистеми України" заходів, спрямованих на врегулювання договірних правовідносин, в т.ч. внесення змін до Договору оренди № 936, до заяви додані копії відповідних листів ПрАТ "Телесистеми України", а також повідомлено про здійснення ПрАТ "Телесистеми України" оплат за Договором оренди № 936 на рахунок Виробничого підрозділу Вокзалу станції Хмельницький Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", при цьому до заяви додано лише копії актів прийому передачі виконаних робіт № 31 від 31.01.2016, № 91 від 16.02.2017, рахунку № 91 від 16.02.2017.

В судове засідання, призначене на 22.03.2016, з'явилися представники Прокуратури, відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судове засідання 22.03.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 12.01.2017, від 06.02.2017, від 06.03.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п. 3.9.1 вищенаведеної постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 вищенаведеної постанови Пленуму ВГСУ також визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні, судом встановлено не було.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 22.03.2017 без участі представника позивача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

В судовому засіданні 22.03.2017 судом визначено вірне повне найменування відповідача як Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України", що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно відповідача.

В судовому засідання представник третьої особи подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії супровідного листа ПАТ "Укрзалізниця" від 22.03.2017 до Господарського суду міста Києва, копій листів від 21.10.2015 № НДБ-4/1310, від 22.01.2016 № 11-06-00248 стосовно повідомлення ПрАТ "Телесистеми України" щодо зміни орендодавця та необхідності внесення змін в існуючий Договір оренди № 936. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 22.03.2017 представник Прокуратури надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні 22.03.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у поясненнях, поданих 06.02.2017 через відділ діловодства суду, та у заяві, поданій 20.03.2017 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні 22.03.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням пояснень по справі, поданих 06.02.2017 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 22.03.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників Прокуратури, сторін та третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов'язків керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Хмельницькій області (позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (відповідач) про стягнення з відповідача до Державного бюджету України 25292,38 грн. на підставі Договору оренди № 936 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 14.08.2009 (далі - Договір оренди № 936), з яких: 21200,05 грн. - заборгованості по орендній платі за період з вересня 2015 по грудень 2015, 1885,46 грн. - пені за період з 12.08.2015 по 31.12.2015, 2206,87 грн. - штрафу.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання за Договором оренди № 936 щодо сплати орендних платежів належним чином та у встановлені строки не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем за період з вересня 2015 по грудень 2015 року включно у загальному розмірі 21200,05 грн.

Зокрема, Прокурор вказав на порушення відповідачем умов пункту 3.6 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 11.08.2015 до Договору оренди № 936), згідно якого сторони передбачили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70%; 30% щомісячно, не пізніше 12 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 у справі № 910/8327/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вищенаведеній постанові Вищий господарський суд України вказав, що судами попередніх інстанцій не враховані вимоги статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 770 Цивільного кодексу України, згідно яких до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця у разі зміни власника речі, переданої у найм, та не досліджено, чи перейшло до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" право стягнення орендної плати за спірний період.

Крім того, Вищий господарський суд України зазначив, що судами попередніх інстанцій не залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", до якого перейшли права та обов'язки за договорами оренди майна залізничного транспорту, переданого в оренду регіональними відділеннями Фонду державного майна України, відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та не враховано, що спір у даній справі може зачіпати його права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовЧязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/8327/16 здійснювався з урахуванням вказівок постанови Вищого господарського суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8327/16.

При новому розгляді справи № 910/8327/16 ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Прокурор при новому розгляді справи № 910/8327/16 повністю підтримав заявлені в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Хмельницькій області позовні вимоги про стягнення з відповідача до Державного бюджету України 21200,05 грн. - заборгованості по орендній платі за період з вересня 2015 по грудень 2015, 1885,46 грн. - пені за період з 12.08.2015 по 31.12.2015, 2206,87 грн. - штрафу.

При новому розгляді справи № 910/8327/16 Прокурор зазначив про помилковість тверджень відповідача про зміну власника, оскільки орендоване відповідачем майно перебувало і надалі перебуває у державній власності; вказав, що зміни до Договору оренди № 936 в частині зміни орендодавця, розподілу коштів та їх одержання не вносилися, повноваження по стягненню заборгованості за Договором за період з вересня по грудень 2015 року до ПАТ "Українська залізниця" не передавалися; послався на умови пункту 3.6 Договору в якості підстав для перерахування відповідачем орендної плати до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% - до державного бюджету; 30% - балансоутримувачу.

Третя особа при новому розгляді справи надала пояснення, згідно яких станом на 01.02.2017 року орендні відносини за Договором оренди № 936 з ПАТ "Українська залізниця" не врегульовані, оскільки не було офіційного звернення від ПрАТ "Телесистеми України" та відповідного рішення правління ПАТ "Українська залізниця" про переукладання Договору оренди № 936; з 01.12.2015 року ПрАТ "Телесистеми України" сплачують орендну плату у співвідношенні 30 % Виробничому підрозділу вокзал станції Хмельницький Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Відповідач при новому розгляді справи проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що позивачем не доведено наявності у нього права вимоги на отримання орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року на підставі Договору оренди № 936. Враховуючи, що наприкінці 2015 року відбулась зміна власника орендованого майна, відповідач стверджує, що право вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі на підставі Договору оренди № 936 на даний час належить не Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області, а новому власнику орендованого майна - ПАТ "Українська залізниця", відповідач також стверджував про звернення ПрАТ "Телесистеми України" до ПАТ "Українська залізниця" з листами про врегулювання договірних правовідносин, в т.ч. щодо внесення змін до Договору оренди № 936.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Прокуратури, сторін та третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з огляду на таке.

14.08.2009 між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Хмельницькій області (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Телесистеми України", який змінив свою організаційно правову форму на Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" (орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 936.

В подальшому, зокрема, 13.09.2012 та 11.08.2015 між сторонами були укладені Додаткові договори до Договору оренди № 936 (далі - Додатковий договір від 13.09.2012 та Додатковий договір від 11.08.2015).

За умовами пункту 1.1 Договору оренди № 936, з урахуванням змін, внесених Додатковим договором від 11.08.2015, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно - частину приміщення (далі - майно), площею 12.0 кв. м., розміщене за адресою: вул. Проскурівська, 92, м. Хмельницький, 29000 на технічному поверсі будівлі залізничного вокзалу, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу вокзалу станції Хмельницький ДТГО "Південно-Західна залізниця", ідентифікаційний код 25993143 (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2015 і становить за незалежною оцінкою 246927,00 грн.

Також, Додатковим договором від 11.08.2015 було продовжено строк дії Договору оренди № 936 строком на 2 роки 11 місяців, а саме, по 13.06.2018 включно, та викладено платіжні реквізити у новій редакції, а саме, банківські реквізити для зарахування до Державного бюджету України 70 % коштів за оренду державного майна: р/р № 0002 УДКСУ у м. Хмельницькому, МФО 815013, ГУДКСУ у Хмельницькій обл., код одержувача 38045529.

Згідно п. 3.1 Договору оренди № 936, з урахуванням змін внесених Додатковим договором від 11.08.2015, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10,95 року №786, із змінами та доповненнями та з урахуванням конкурсної надбавки, скорегованої на індекси інфляції, становить без ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2015 року - 8231,75 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 13.09.2012) орендар зобов'язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Факт передачі майна в користування відповідачу підтверджується Актом приймання-передавання індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності від 14.08.2009, відповідно до якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно - частину приміщення технічного поверху в будівлі Вокзалу станції Хмельницький Південно-Західної залізниці площею 12.0 кв. м, яке розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 92.

Відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (далі - Закон), а також постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Постанова) утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

В додатку № 1 до зазначеної Постанови наведено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", до якого увійшло Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця".

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що розміщено на сайті http://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" створено 21.10.2015.

Листом № НДБ-4/1310 від 21.10.2015 ДТГО "Південно-Західна залізниця" повідомило Публічне акціонерне товариство "Телесистеми України" (відповідача) про створення з 21.10.2015 Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та необхідність внесення змін у Договір оренди № 936.

Листом № ц-2/4-3/3139-16 від 15.04.2016 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (третя особа) повідомило Публічне акціонерне товариство "Телесистеми України" (відповідача), що з початком фінансово - господарської діяльності ПАТ "Укрзалізниця" 01.12.2015 до товариства перейшли права та обов'язки за договорами оренди майна залізничного транспорту, переданого в оренду регіональними відділеннями Фонду державного майна України, відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Також, у вказаному листі було зазначено, що майно, передане в оренду за Договором оренди № 936 від 14.08.2009, обліковується на балансі Регіональної філії "Південно - Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та увійшло до статутного капіталу товариства.

Крім того, у вказаному листі було зазначено, що зміни до договорів оренди в частині орендодавця, розподілу коштів та їх одержувача необхідно внести шляхом укладення додаткових договорів, що надасть можливість організувати відносини між ПАТ "Укрзалізниця" та ПАТ "Телесистеми України" відповідно до чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що факт укладення Договору оренди № 936, а також передача позивачем та отримання відповідачем у користування нерухомого майна - частини приміщення технічного поверху в будівлі Вокзалу станції Хмельницький Південно-Західної залізниці площею 12.0 кв. м, яке розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 92, що перебувало на балансі Відокремленого підрозділу вокзалу станції Хмельницький ДТГО "Південно-Західна залізниця", сторонами не оспорюється.

Водночас, оскільки предметом позову є вимога Прокурора в інтересах держави в особі позивача про стягнення з відповідача до Державного бюджету України заборгованості по орендній платі за період з вересня по грудень 2015 року, тобто, у період коли здійснювалась процедура переходу права власності на орендоване майно від однієї особи до іншої, то доведенню при розгляді даного спору підлягають обставини щодо того, чи мав право позивач на отримання орендної плати, вимоги про стягнення якої заявлено у даному позові, за Договором оренди № 936 за спірний період з вересня по грудень (включно) 2015 року.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні приписи містить ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з ч. 3 ст. 760 ЦК України особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Отже, укладений сторонами Договір оренди № 936 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 14.08.2009 за своєю правовою природою є договором оренди державного майна.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, пунктами 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Зобов'язання відповідача з оплати орендної плати, її розмір, строк та порядок їх оплати визначені пунктами 3.1 - 3.10 Договору.

Зокрема, пунктом 3.6 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 11.08.2015) визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70%; 30% щомісячно, не пізніше 12 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання за Договором оренди № 936 щодо сплати орендних платежів належним чином та у встановлені строки не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем за період з вересня 2015 по грудень (включно) 2015 року у загальному розмірі 21200,05 грн., яка після звернення Прокурора з даним позовом була сплачена відповідачем частково в розмірі 1000,00 грн. (платіжне доручення № XL99А00078 від 13.05.2016 - а.с. 65 т. 1), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 98 т. 1), наданим позивачем, та поясненнями, наданими в судовому засідання Прокурором та позивачем. При цьому, як підтверджується матеріалами справи, відповідач при новому розгляді справи не заперечував щодо сум орендної плати та періоду, визначених позивачем у розрахунку заборгованості (а.с. 98 т. 1), щодо яких відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати орендної плати за Договором оренди № 936.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що станом на час нового розгляду справи відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 1000,00 грн. після звернення Прокурора з даним позовом до суду, то суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

Стосовно доводів відповідача при новому розгляді справи про недоведеність позивачем наявності у нього права вимоги на отримання орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року на підставі Договору оренди № 936, а також щодо тверджень відповідача, який вважає що право вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі на підставі Договору оренди № 936 на даний час належить не Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області, а новому власнику орендованого майна - ПАТ "Українська залізниця", то суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендодавцями є, в тому числі, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Як вбачається зі спірного Договору оренди № 936, сторонами цього договору є позивач - Регіональне відділення Фону державного майна України по Хмельницькій області, як орендодавець, та відповідач - Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України", як орендар.

Як зазначалось, пунктом 3.6 Договору (в редакції Додаткового договору від 11.08.2015) передбачено сплату відповідачем орендної плати шляхом перерахування до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70%; 30%, а пунктом 5.2 (в редакції Додаткового договору від 13.09.2012) - визначено обов'язок відповідача своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Умовами п. 10.5 Договору оренди № 936 сторони узгодили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього Договору, і він зберігає чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників)

Крім того, пунктом 10.6 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 11.08.2015) сторони визначили підстави для припинення чинності цього договору.

Під час нового розгляду справи судом встановлено, що зміни до Договору оренди № 936 в частині зміни орендодавця, розподілу коштів та їх одержання (шляхом укладання додаткового договору) не вносилися, повноваження по стягненню заборгованості за Договором оренди № 936 за період з вересня по грудень 2015 року до ПАТ "Українська залізниця" не передавалися, що підтверджується листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області №10-08-00241 від 26.01.2017 (а.с. 30 т. 2).

Наведене також підтверджується поясненнями третьої особи, поданим при новому розгляді справи (а.с. 36-37 т. 2), в яких зазначено, що станом на 01.02.2017 року орендні відносини за Договором оренди № 936 з ПАТ "Українська залізниця" не врегульовані, оскільки не було офіційного звернення від ПрАТ "Телесистеми України" та відповідного рішення правління ПАТ "Українська залізниця" про переукладання Договору оренди № 936. У наведених поясненнях третя особа також повідомила, що з 01.12.2015 року ПрАТ "Телесистеми України" сплачують орендну плату у співвідношенні 30 % Виробничому підрозділу вокзал станції Хмельницький Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Таким чином, станом на час розгляду справи по суті Договір оренди № 936 є чинним в редакції, з урахуванням змін, внесених Додатковим договором від 11.08.2015, оскільки інші додаткові договори, після вказаного Додаткового договору від 11.08.2015, сторонами до Договору оренди № 936 не укладались. При цьому Договір оренди № 936 (в редакції, з урахуванням змін, внесених Додатковим договором від 11.08.2015) недійсним в судовому порядку не визнавався, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Отже, порядок перерахування відповідачем орендної плати, визначений пунктом 3.6 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 11.08.2015), сторонами не змінювався, а відповідно, обов'язок відповідача зі здійснення оплати орендної плати у вказаному порядку станом на час розгляду справи по суті є чинним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Суд також взяв до уваги, що даний позов заявлено Прокурором в інтересах держави в особі позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 936 за період з вересня по грудень 2015 року до Державного бюджету України, тобто, в частині 70/%, які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України, тоді як 30% орендної плати, які підлягають перерахуванню балансоутримувачу - не є предметом спору у даній справі.

Крім того, суд зазначає про безпідставність доводів відповідача про зміну власника орендованого майна, так як відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

При цьому обов'язок відповідача своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2) в порядку, визначеному п. 3.6 Договору оренди № 936, станом на час розгляду справи по суті залишився незмінним та був таким у спірний період з вересня 2015 по грудень (включно) 2015 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів своєчасної та у повному обсязі сплати відповідачем орендної плати за Договором оренди № 936 за період з вересня по грудень 2015 року до Державного бюджету України, що в свою чергу, свідчить про порушення відповідачем зобов'язань за даним договором щодо сплати орендної плати.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 936 в розмірі 20200,05 грн. за період з вересня по грудень 2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам вказаного договору та вимогам закону.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно пункту 3.7 Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 13.09.2012) передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені за період з 12.08.2015 по 31.12.2015, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з орендної плати за Договором оренди № 936, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України пені у розмірі 1885,46 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам вказаного договору та вимогам закону.

Окрім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 2206,87 грн. штрафу.

Згідно з частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.8. Договору оренди № 936 (в редакції Додаткового договору від 13.09.2012) встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує також штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку штрафу, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з орендної плати за Договором оренди № 936, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 2206,87 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам вказаного договору та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 2 ст. 49 ГПК України передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1378,00 грн. відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, ст. 111-12, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1000,00 грн. (одна тисяча триста гривень 00 коп.) основного боргу, у зв'язку з відсутністю предмета спору в цій частині позову.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, код 22599262) на користь Державного бюджету України (одержувач УДКСУ у м. Хмельницькому, МФО 815013, код одержувача 38045529, р/р 0002) 20 200 (двадцять тисяч двісті) грн. 05 коп. основного боргу, 1 885 (одну тисячу вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 46 коп. пені та 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн. 87 коп. штрафу.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 7, код 22599262) на користь Прокуратури Хмельницької області (, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.03.2017

Суддя Гумега О.В.