ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р.Справа № 922/292/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Фортуна", м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 196476,58 грн.
за участю представників:

позивача - Калугін О.Ю., довіреність № 07 від 01.02.2017 р.

відповідача - Оганезова Р.А., довіреність № 08-11/8/2-17 від 03.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 16137,53 грн. та інфляційних у сумі 180339,05 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що в діях відповідача наявні порушення норм матеріального права щодо виконання взятого на себе обов'язку з продажу позивачу земельної ділянки загальною площею 0,2937 га, кадастровий № НОМЕР_1, за цільовим призначенням - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, розташованої по вул. Великій Панасівській, 95, у м. Харкові (стара - вул. Котлова) та укладання відповідного договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 23.01.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.02.2017 р. о 14:10 год.

У судовому засіданні призначеному на 16.02.2017 р. була оголошена перерва до 06.03.2017 р. о 14:00 год.

У судовому засіданні призначеному на 06.03.2017 р. була оголошена перерва до 15.03.2017 р. о 14:00 год.

Представник позивача надав до суду додаткові письмові пояснення по справі (вх.№ 8800 від 15.03.2017 р.), які судом долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№ 8844 від 15.03.2017 р.), який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі та вказував, що відсутні підстави для застосування ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України та правові підстави для стягнення з Харківської міської ради на користь ТОВ "Фортуна" грошових коштів, у вигляді 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить суд відмовити в їх задоволенні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

На підставі рішення 7 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22.11.2006 року № 171/06 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" 30.01.2008 р. між Харківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (орендар) був укладений договір оренди землі, який був зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 14.04.2008 р. за № 29.

Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (на теперішній час - вул. Велика Панасівська), 95.

Пунктом 2 договору оренди землі було передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2937 га.

Пунктом 5 договору оренди землі було встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 385515 грн.

Відповідно п. 8 договору оренди землі договір було укладено на період будівництва до 01.10.2009 р. (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації).

Згідно підпункту 23.1. пункту 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам України" від 22.02.2012 р. № 629/12 позивачу надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,2937 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 95, Ленінський район, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Підпунктом 23.2. п. 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 р. № 629/12 було передбачено, що після прийняття цього рішення ТОВ "Фортуна" розробити та узгодити у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості).

Згідно підпункту 23.3. пункту 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 р. № 629/12 розмір авансового внеску становить 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

07.06.2012 р. між Харківською міською радою (продавець), в особі Харківського міського голови Кернеса Г.А. та ТОВ "Фортуна" (покупець), в особі директора Свиридова М.О., був укладений договір про внесення авансового внеску № 41/12 (надалі - договір № 41/12), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Галіщевою О.А. за №460 та зареєстрований в Харківській міській раді в книзі записів реєстрації договорів про внесення авансового внеску 07.06.2012 р. за № 41/12.

Факт реєстрації вказаного договору в Харківській міській раді засвідчено заступником директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин, начальником управління Бароніним Б.І.

Пунктом 1.1. договору № 41/12 було передбачено, що покупець на підставі рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 р. № 692/12 вносить, а продавець приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.1.3. договору № 41/12 земельна ділянка, зазначена в п.1.1. цього договору має наступні характеристики: загальна площа земельної ділянки - 0,2937 га; кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення умов використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 379/12 від 10.04.2012 р. становить 5971038,00 грн. (п. 1.3.5 договору № 41/12).

Відповідно до п. 1.3.6 договору № 41/12 інші особливості земельної ділянки відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору № 41/12 та взятих на себе обов'язків покупець перерахував продавцю кошти у розмірі 179131,14 грн. (платіжне доручення № 146 від 08.06.2012 р.), що відповідно до п. 2.1. договору № 41/12 складали 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою.

У подальшому, на виконання п.3.3. договору № 41/12 питання викупу земельної ділянки було винесено на розгляд чергової сесії Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12 було вирішено продати ТОВ "Фортуна" вищезазначену земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель за ціною 734423, 00 грн. з розстрочкою сплати на два роки.

Підпунктом 17.4. пункту 17. додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12 передбачалося, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, а також сплата першого платежу є підставою для видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до підпункту 17.6. пункту 17. додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12, договір оренди земельної ділянки від 14.04.2008 р., реєстраційний номер 29 припиняє дію з моменту реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Пунктом 3.4. договору № 41/12 передбачалося, що після прийняття рішення Харківської міської ради про продаж земельної ділянки, продавець укладає з покупцем договір купівлі-продажу земельної ділянки, зазначеної в розділі 1 цього договору.

Згідно п. 4.1. договору № 41/12, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до укладання договору купівлі-продажу між продавцем та покупцем.

Відповідно до п. 5.5. договору № 1/12, у разі невиконання продавцем умов цього договору, покупець має право вимагати виконання продавцем своїх обов'язків належним чином, а також відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за даним договором, або розірвати цей договір у встановленому порядку та вимагати відшкодування збитків, спричинених його розірванням.

Також, п.5.1. договору передбачалося, що в разі необґрунтованої відмови від підписання цього договору покупця, продавець розглядає питання про визнання нечинним рішення сесії Харківської міської ради про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної в розділі 1 цього договору.

Сторони під час укладання договору № 41/12 погодили, що земельна ділянка, яка мала перейти у власність позивача, не містила жодних недоліків, які б перешкоджали укладанню договору купівлі-продажу земельної ділянки та її подальшому ефективному використанню за цільовим призначенням.

Рішення органу місцевого самоврядування про продаж ТОВ "Фортуна" земельної ділянки, приймалось на підставі затвердженої у встановленому порядку землевпорядної документації, в якій вказаний розмір земельної ділянки, її місце розташування, а також цільове призначення земельної ділянки, із зазначенням усіх її характерних особливостей та обмежень щодо використання.

При цьому суд зазначає, що підпунктом 17.7. пункту 17. додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12 було відмінено підпункт 23.2. пункту 23. додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 р. № 629/12 щодо зобов'язання ТОВ "Фортуна" розробити та узгодити у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості).

Крім того, суд зазначає, що згідно пункту 4 рішення 16 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.06.2012 р. № 762/12 Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин було зобов'язано оформити договори купівлі-продажу земельних ділянок, зазначених у додатку 1 до цього рішення, а діючими нормами земельного законодавства України та "Порядком продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у м. Харкові", затвердженого рішенням 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.12.2008 р. № 362/08 не встановлено саме у покупця земельної ділянки - ТОВ "Фортуна" обов'язку щодо підготовки договору купівлі - продажу земельної ділянки, а також обов'язку покупця на повторне (чи по кожному етапу) звернення до органу місцевого самоврядування з вимогою (пропозицією, тощо) стосовно підготовки відповідного договору.

Так, Статтею 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття міською радою рішення від 22.06.2012р. № 762/12 про продаж земельної ділянки) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 1 статті 127 вказаного Кодексу, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 128 Земельного кодексу України, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради.

У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Частинами 6, 7 вказаної норми передбачено, що рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню.

Документ про оплату або про сплату першого платежу (у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Частиною 8 статті 128 Земельного кодексу України встановлено, що ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться організаціями, які мають відповідну ліцензію на виконання цього виду робіт, на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається. Виходячи зі змісту ст. 128 ЗК України, купівля-продаж земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності є фактичним складом, який включає:

- подання зацікавленою особою заяви про придбання земельної ділянки (із обов'язковою згодою на укладення договору про оплату авансового внеску (ч. 2 ст.128 ЗК України)

- надання органом місцевого самоврядування дозволу на проведення оцінки земельної ділянки;

- проведення оцінки земельної ділянки;

- укладення договору про оплату авансового внеску;

- надання органом місцевого самоврядування згоди на укладення договору купівлі-продажу.

При цьому, право вимоги до продавця про передачу земельної ділянки виникає у покупця саме з настанням цього юридичного факту

Після прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у власність або в користування, затвердження результатів аукціону, укладення відповідної цивільно-правової угоди, набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду особа має право на одержання земельної ділянки у власність або в користування і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою (аб. 2 п. 2.1. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011р. № 6) Аналогічні положення, визначені у статті 128 Земельного кодексу України, передбачені у Порядку продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно - правових договорів у м. Харкові, затвердженому рішенням Харківської міської ради № 362/08 від 24.12.2008р. (надалі - Порядок № 362/08 від 24.12.2008р. ), який був чиний на час укладення Договору від 07.06.2012р. № 41/12.

Як вбачається зі змісту пункту 2.3 вказаного Порядку, підготовка документів щодо продажу земельних ділянок або прав на них покладено на управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради.

Згідно з пунктом 2.11 Порядку № 362/08 від 24.12.2008р., рішення Харківської міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки.

Пунктом 2.12 Порядку № 362/08 від 24.12.2008р. встановлено, що Управління земельних відносин готує договір купівлі - продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню за рахунок Покупця.

Таким чином, саме Харківська міська рада та її виконавчі органи були відповідальні за підготовку договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки для його укладання і нотаріального посвідчення.

Вказаний обов'язок відповідачем станом на час подання цього позову у січні 2017 року не виконано, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, які є складовими елементам загального конституційного принципу верховенства права.

У свою чергу, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять, доказів відмови ТОВ "Фортуна" від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, або оплати послуг нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12 та договір № 41/12 є чинними, кошти у розмірі 179131,14 грн., що відповідно до п. 2.1. договору № 41/12 складали 3% вартості земельної ділянки, позивачу не повертались, вмотивованої відмови щодо укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, з підстав встановлених у ч.5 ст.128 ЗК України, позивачу не надходило.

Згідно позову позивач вказує, що керуючись положеннями чинного законодавства України, умовами договору № 41/12 та на виконання рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 № 762/12, ТОВ "Фортуна" звернулась 08.11.2016 р. із Листом-пропозицією від 08.11.2016 р. вих.№ 71 на ім'я Харківського міського голови щодо укладання, підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу із трьома підписаними з боку покупця примірниками проекту вищевказаного договору. У Листі-пропозиції від 08.11.2016 р. ТОВ "Фортуна" запропонувала розглянути та підписати договір купівлі-продажу земельної ділянки, або у строк, визначений ст. 181 ГК України, повідомити про відмову у підписанні. Нотаріальне посвідчення договору було запропоновано здійснити у приватного нотаріуса ХМНО Галіщевої О.А., яка посвідчувала договір № 41/12, або у будь-якого іншого нотаріуса Харківського міського нотаріального округа. Однак, по закінченню строку, визначеного ст. 181 ГК України, жодної реакції від Харківської міської ради не надходило, як не надходили підписані примірники договорів, протоколи розбіжностей, повідомлення про необхідність з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору або взагалі будь-яка відповідь.

Відповідачем в процесі розгляду справи була надана до суду копія проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки (загальна площа земельної ділянки - 0,2937 га; кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення умов використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель; земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1).

Вивченням копії проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки, судом було встановлено, що він був погоджений заступником директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин - начальником управління Бароніним Б.І., директором Юридичного департаменту Коваленко В.В. та директором ТОВ "Фортуна" Свиридовим М.О.

Однак, проект договора купівлі-проджа земельної ділянки, копія якого надана представником відповідача, не підписана з боку Харківського міського голови та не скріплений печаткою міської ради, що не являється підтвердженням виконання відповідачем обов'язку з підготовки такого договору у передбачений ЗК України та Порядком № 362/08 від 24.12.2008р., спосіб.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що згідно пункту 4 рішення 16 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.06.2012 р. № 762/12 Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин було зобов'язано оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки, господарський суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо того, що ТОВ "Фортуна" у період з 22.06.2012 р. до 19.02.2014 р. не зверталось до Харківської міської ради для укладання та підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

При цьому суд зазначає, що листи позивача: № б/н від 19.02.2014 р., № 48 від 24.09.2014 р., № б/н від 15.12.2014 р., № б/н від 23.12.2014 р. та № 46 від 13.06.2016 р. не свідчать про не укладання та не підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки з вини ТОВ "Фортуна".

Також, господарський суд зазначає, що з листів Департаменту земельних відносин (№ 2849/0/225-14 від 20.03.2014 р., № 11133/0/225-14 від 21.10.2014 р., № 322/0/225-15 від 15.01.2015 р., № 5166/0/225-16 від 13.07.2016 р.) та Управління містобудування та архітектури (№ 2572/0/27-16 від 04.07.2016 р. та № 2576/0/27-16 від 05.07.2016 р.) не вбачається вини ТОВ "Фортуна" у не укладанні та не підписанні договору купівлі-продажу земельної ділянки.

З приводу доводів відповідача, що земельна ділянка, яку рішенням ХМР від 22.06.2012 р. № 762/12 було вирішено продати ТОВ "Фортуна", на теперішній час розташована у межах червоних ліній, та необхідність приведення у відповідність до фактичного використання виду використання земельної ділянки відповідно до умов договору оренди землі, суд зазначає, що дані доводи відповідача підлягають відхиленню, оскільки про наявність зазначених обставин не було відомо сторонам на період складання самого договору № 41/12, та на період винесення рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 р. № 762/12. Крім того, наявність зазначених обставин не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання відповідача на те, що договір купівлі-продажу не було укладено у зв'язку із закінченням у квітні 2013 року чинності експертної оцінки земельної ділянки, затвердженої рішенням відповідача від 22.06.2012р. № 762/12, а також на зімни у генеральному плані міста, які відбулися у 2013 році на підставі рішення Харківської міської ради №1023/13 від 27.02.2013р. та рішення №1024/13 від 27.02.2013р. "Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Харкова", у складі якого розроблено схему плану червоних ліній вулиць, завдяки яким частина спірної земельної ділянки потрапила під обмеження "червоною лінією", не є обгрунтовані.

Так, як вбачається із наданих сторонами пояснень та встановлених судом фактичних обставин справи, вказані зміни в генеральному плані міста на підставі рішень міської ради, з'явилися значно пізніше укладання договору авансового внеску та ухвалення відповідачем рішення про продаж спірної земельної ділянки, також і сплив терміну чинності її експертної оцінки наявний - на квітень 2013 року.

Доказів про те, яка саме частина земельної ділянки обмежена "червоною лінією", а також відсутність нормативно-правового обгрунтування про причини не укладання основного договору купівлі-продажу земельної ділянки починаючи з червня 2012 року (укладення договору від 07.06.2012р. № 41/12 та ухвалення міською радою рішення від 22.06.2012р. № 762/12) та закінчуючи лютим або квітнем 2013 року (зміни до генерального плану міста Харкова та закінчення строку дії експертної оцінки земельної ділянки), - відповідачем не надано.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У справі що розглядається сторони уклали договір в розумінні Цивільного кодексу України, який породив у відповідача грошове зобов'язання в разі не укладення сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки з його вини та встановив строк його виконання.

Отже, зобов'язання відповідача зводиться до передачі позивачу майна - конкретно визначеної земельної ділянки, за яку позивач мав сплатити також чітко визначені грошові кошти, а відтак, таке зобов'язання Харківської міської ради, у розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов'язанням, у зв'язку з чим приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин можуть бути застосовані.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі 6-90ц13, від 01.10.2014 р. у справі №6-113цс14, від 30.03.2016 р. у справі 5-86кз16, відповідно до яких, будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов до висновку про наявність у ТОВ "Фортуна" права на звернення до господарського суду Харківської області із відповідним позовом з метою захисту свого права, порушення якого відбулося за відсутності з боку Харківської міської ради дій щодо укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки розташованої по вул. Великій Панасівській, 95, у м. Харкові (стара - Котлова) та, як наслідок, тривалому, без виконання основного зобов'язання, користуванню грошовими коштами позивача у сумі 179131,14 грн.

З огляду на вищевикладене, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних, з урахуванням рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ викладених у листі Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997 року, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 стосовно якого, початок розрахунку необхідно починати з місяця, наступного за місяцем, у якому виникла заборгованість та враховуючи встановлений статтею 257 ЦК України, загальний строк позовної давності у три роки, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 16137,53 грн. та інфляційних у сумі 180339,05 грн. за період з 16.01.2014 р. по 16.01.2017 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 128 Земельного кодексу України, ст.ст. 174, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599, 625, 626, 635 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 101, корпус В-2, кімната 8, ) 3% річних у сумі 16137,53 грн.; інфляційні втрати у розмірі 180339,05 грн.; суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 2947,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 20.03.2017 р.

Суддя Л.В. Шарко