Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" березня 2017 р. Справа № 906/135/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Бериславського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області (м. Берислав Херсонської області)

до державного підприємства "Україна" (смт. Черняхів Житомирської області)

про стягнення 717,70 грн

Бериславське об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області подало до господарського суду позов про стягнення з державного підприємства "Україна" 717,70 грн шкоди у вигляді надміру виплаченої пенсії гр. ОСОБА_1, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок видачі відповідачем недостовірної довідки про заробітну плату за період з 01.01.1964 по 31.12.1968 для обчислення пенсії громадянину ОСОБА_2, який працював у "Навчально-дослідному господарстві "Україна" Житомирського сільськогосподарського інституту" (правонаступник з 09.09.1994 - "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державної агроекологічної академії України", з 28.09.2001 - "Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство: "Україна" Державного агроекологічного університету", а з 25.03.2015 - ДП "України"), було здійснено неправильне її нарахування, внаслідок чого виникла переплата пенсії у громадянки ОСОБА_1, яка отримувала пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка, що завдало матеріальної шкоди Державному бюджету України та призвело до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Ухвалою від 14.02.2017 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 02.03.2017 господарський суд розгляд справи відклав, зобов'язав сторони виконати вимоги згідно з резолютивною частиною ухвали.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про причини неявки повідомив у надісланому на адресу суду клопотанні від 14.03.2017 вих. № 864/11 про розгляд справи за відсутності представника управління (а. с. 65, 66).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, доказом чого є поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 63).

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст. 59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка позивача та відповідача, повідомлених належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Україна" (відповідач) зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є платником єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, "Навчально-дослідним господарством "Україна" (як правопопередником ДП "Україна") на підставі особових рахунків за 1994 - 1968 роки було видано довідку про заробіток для обчислення пенсії на ім'я ОСОБА_2 за період роботи з 01.01.1964 по 31.12.1968, на підставі якої йому було нараховано пенсію за віком. Довідка підписана керівником та головним бухгалтером, скріплена печаткою підприємства (а. с. 8).

У зв'язку зі смертю ОСОБА_2 та на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії, поданої його дружиною - ОСОБА_1 (а. с. 7), останній з 06.01.2015 було призначено пенсію по втраті годувальника, при обрахунку розміру якої була врахована довідка про заробітну плату чоловіка - ОСОБА_2 за період роботи з 01.01.1964 по 31.12.1968, видана "Навчально-дослідним господарством "Україна".

12.03.2015 згідно із ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з метою контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, Бериславським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області було направлено до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області запит щодо перевірки достовірності довідки про заробітну плату ОСОБА_2 за період роботи з 01.01.1964 по 31.12.1968 (а. с. 16).

Листом від 19.03.2015 вих. № 1172/03 Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області повідомило Управління Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про неможливість здійснення перевірки достовірності вище вказаної довідки, у зв'язку з відмовою ДП "Україна" від її проведення (а. с. 17).

За даними позивача, спеціалісти управління були допущенні до проведення перевірки лише 31.05.2016 в ході якої було перевірено достовірність відомостей, зазначених у довідці, виданій "Навчально-дослідним господарством "Україна", для призначення пенсії ОСОБА_2, про що складено акт № 31 позапланової перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунок) пенсії (а. с. 19, 20).

Так, з акту вбачається, що в ході перевірки було встановлено розбіжність між довідкою для обчислення пенсії без № та дати за період з 01.01.1964 по 31.12.1968, виданої підприємством навчального закладу, та даними, що місяться в особових рахунках по заробітній платі ОСОБА_2 за 1964 рік, яка виникла внаслідок включення у червні місяці 1964 року до заробітної плати працівника суми компенсації за невикористану відпустку. Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії без № та дати за період з 01.01.1964 по 31.12.1968, яку видано гр. ОСОБА_2, визнано недійною.

Акт підписано директором та головним бухгалтером ДП "Україна" без заперечень чи зауважень. Зазначені особи власним підписом підтвердили факт надання на перевірку всіх наявних документів, головному бухгалтеру роз'яснено порядок оскарження дій посадових осіб УПФ та вручено примірник акта перевірки. До акту було додано нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.05.2016 вих. № 108 (а. с. 9).

Розмір нарахування надмірного розміру пенсії, що призвело до необґрунтованих виплат, які фактично є бюджетними витратами, був визначений Бериславським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області на підставі протоколів від 03.08.2016 індивідуального перерахунку особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 06.01.2015 по 31.08.2016 і склав - 717,70 грн (а. с. 25, 26).

Матеріалами справи підтверджується, що листами від 23.08.2016 вих. № 762/01-02, від 05.10.2016 вих. № 970/01-02 та від 02.02.2017 вих. № 428/04 (а. с. 21 - 23), Бериславське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області направило відповідачу вимогу про повернення переплати пенсії у розмірі 717,70 грн, яка виникла у зв'язку з видачею підприємством навчального закладу недостовірної довідки про заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_2

У відповідь на вказані листи, ДП "Україна" листом від 28.10.2016 вих. № 227 (а. с. 24) повідомило УПФ, що оскільки пенсіонер помер, то відсутні підстави повернення переплаченої пенсії.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб зокрема відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною 1 статті 1 ГПК України до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, фізичні особи. що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги до ДП "Україна" про стягнення 717,70 грн шкоди у вигляді надміру виплаченої суми пенсії.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно - правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Слід зазначити, що основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Конституцією України, Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" тощо.

Приписами статті 46 Конституції України унормовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пенсійне забезпечення у відповідності до статті 10 вказаного Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у відсотках до середньомісячного заробітку, що визначається згідно із ст. 65 - 67 Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно із ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Як зазначено в підпункті 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку).

Частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Аналогічні приписи містяться в статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з якою також вказано, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до пункту 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

За приписами статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Як встановлено в процесі розгляду справи, довідка про заробіток для обчислення пенсії без № та дати за період з 01.01.1964 по 31.12.1968, видана відповідачем на ім'я ОСОБА_2, яка була врахована при переведенні громадянки ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка, містила недостовірні дані щодо розмірів заробітку останнього, що відображено фахівцями Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області в акті № 31 позапланової перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунок) пенсії.

Вказаний акт підписано уповноваженими особами відповідача, доказів його оскарження суду не подано.

На підставі викладеного, пенсію ОСОБА_2 приведено у відповідність до акту перевірки достовірності видачі довідок для призначення пенсій та нової довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої відповідачем 31.05.2016 за вих. № 108, що підтверджується розпорядженням № НОМЕР_1 від 01.08.2016 (а. с. 14), протоколами індивідуального перерахунку від 03.08.2016 (а. с. 25, 26), згідно з якими загальний розмір переплати по о/р № НОМЕР_1 ОСОБА_2 за період з 06.01.2015 по 31.08.2016 складає 717,70 грн.

Слід зазначити, що нарахування надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат на вказану суму, які фактично є бюджетними втратами.

Таким чином, з боку відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства України, внаслідок чого завдано шкоди державі від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України:

- протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки;

- шкода - нарахування надмірного розміру пенсії, що призвело до необґрунтованих виплат на суму 717,70 грн.;

- причинний зв'язок - нарахування пенсії на основі недостовірних документів;

- вина відповідача - надання довідки за підписом керівника та головного бухгалтера.

Оскільки доказів сплати відповідачем матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів, суду не надано, враховуючи положення статті 33 Господарського процесуального кодексу України в силу яких кожна сторона доводить ті обставини на які вона посилається, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню на суму 717,70 грн.

Доводи відповідача, викладені у листі від 28.10.2016 щодо необхідності повернення надміру виплаченої пенсії, суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи та зробленими в процесі її розгляду висновками.

Так, положення ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" слід розуміти як можливість стягнення суми пенсії, виплаченої надміру, з вказаних в статті підстав як шляхом повернення останніх пенсіонером добровільно, так і стягнення їх на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку, в т. ч. зі страхувальника, що узгоджується зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд вказує, що оскільки Пенсійний фонд України та його органи у відповідності до пункту 18 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від його сплати, судовий збір у розмірі 1600,00 грн стягується з відповідача в доход Державного бюджету України на підставі частини 3 статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства "Україна" (12301, Житомирська обл., Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Мельнична, будинок 6, ) на користь Бериславського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області (74300, Херсонська обл., Бериславський район, м. Берислав, вул. 1 Травня, буд. 111, ) 717,70 грн надлишково виплаченої пенсії.

3. Стягнути з державного підприємства "Україна" (12301, Житомирська обл., Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Мельнична, будинок 6, ) в дохід Державного бюджету України 1600,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.03.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек. з повід.