УХВАЛА

30.03.2017Справа № 910/20894/16
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/20894/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБІЛРОС"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК"

Про стягнення 74 959,00 грн.

Суддя: Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Скляренко Р.С. (дов. від 01.12.2016)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.11.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБІЛРОС" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" (надалі - відповідач) стягнення 74 959,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/20894/16, розгляд справи призначено на 07.12.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 у справі № 910/20894/16 позов задоволено повністю.

27.02.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 у справі № 910/20894/16 залишено без змін.

20.03.2017 через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/20894/16.

21.03.2017 ухвалою Господарського суду м. Києва розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/20894/16.

В судове засідання, призначене на 30.01.2017, представник позивача з'явився та заперечив проти задоволення заяви

В судове засідання, призначене на 30.01.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням суд вважає, що заява боржника (заявника) не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, п.1 ч.3 ст. 129 Конституції України, суд управнений здійснювати повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

В свою чергу, відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 р., № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2. Постанови №9 визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, розстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що в заяві про розстрочку виконання рішення суду боржник посилається на те, що розстрочка необхідна для підприємства тому, що виконання рішення суду одним платежем є вкрай ускладненим.

Таким чином, при ненаданні доказів відсутності у нього на рахунках коштів, неможливо вважати винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/20894/16.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТІК КОНСІЛІУМ КЛІНІК" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/20894/16.

Суддя М.О. Лиськов