ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року Справа № 923/1410/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод", м. Херсон,

за позовом до за участю третьої соби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, м. Херсон,

про стягнення 80 341 грн. 01 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, представник, дов. № 6 від 05.01.17р.;

відповідача - ОСОБА_3, предстанвик, дов. № 01/64 від 01.03.17р.;

третьої особи - ОСОБА_4, представник, посвідчення № 33.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонський машинобудівний завод» на користь Державного бюджету України грошові кошти в розмірі 80341,01 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ч. 1 ст. 1, ст. 2, п. 3 ч. 2 ст. 11, ст. ст. 167, 170, главу 82 (відшкодування шкоди) Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», п. 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016р. № 43.

У судовому засіданні 14.03.17 позивач подав письмове клопотання про зміну підстави позову, у якому посилається на те, що головною підставою для виплати коштів є наявність асигнувань, які повинні бути затверджені ЗУ «Про Державний бюджет» на 2014 рік. Оскільки асигнування на компенсацію не були передбачені Держбюджетом України на 2014 рік, не було підстав для виплати відповідачу зазначеної компенсації за 2014 рік.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням письмового клопотання про зміну підстави позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. Частиною 3 с татті 199 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Проведеною ревізією Державної фінансової інспекції в Херсонській області перевірялися дії ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради. В акті ревізії, наданому в якості доказу винних дій ТОВ НВП Херсонський машинобудівний завод перелік мобілізованих працівників, інформації про виплату їм чи невиплату товариством коштів, склад правопорушення, перелік винних дій товариства, та причинно-наслідкових звязків між винними діями ТОВ НВП Херсонський машинобудівний завод та шкодою нанесеною Південному офісу держаудитслужби не вказано. Натомість, як терджує відповідач, в акті ревізії встановлена вина працівників ОСОБА_1 праці іа соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, яку ці особи не визнають, що під тверджується доданими до позовної заяви поясненнями. Таким чином, на думку відповідача, з боку ТОВ НВП Херсонський машинобудівний завод відсутні будь- які незаконні дії при отриманні компенсаційних виплат передбачених законодавством. На думку відповідача, в зв'язку з тим, що кошти ТОВ НВП Херсонський машинобудівний завод виплатило фізичним особам в якості середнього заробітку працівникам, без будь-яких помилок із сторони підприємства та управління соціального захисту (що підтверджується наданими позивачем пояснювальними записками) підстави для стягнення коштів відсутні, а Товариство не є вигодонабувачем. Ані незаконного, ані збагачення підприємство не отримало. В 2017 році сплачені мобілізованим працівникам кошти за 2014 рік компенсуються, тому, на думку відповідача, не можна покладати на товариство відповідальність лише з формальних міркувань.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення у яких заперечував проти позовних вимог, відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.02.17 до 24.02.17.

Ухвалами по справі 24.02.17 та 14.03.17 продовжено строк вирішення даного спору.

У судовому засіданні 28.03.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» Державна фінансова інспекція в Херсонській області була реорганізована шляхом приєднання до Південного офісу Держаудитслужби таким чином Південний офіс Держаудитслужби стає правонаступником. ОСОБА_1 Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області є структурним підрозділом Південного офісу Держаудитслужби згідно «Положення про управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області», затвердженого наказом від 12.10.2016 № 8 Південного офісу Держаудитслужби.

Державною фінансовою інспекцією в Херсонській області відповідно до п. 2.5 Плану роботи Державної фінансової інспекції України на II квартал 2016 року, п. 1.1.2.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на II квартал 2016 року та на підставі направлень від 25.04.2016 № 256 та від 24.06.2016 року № 396 виданих начальником Державної фінансової інспекції в Херсонській області, заступником начальника відділу інспектування у соціальній сфері та культурі ОСОБА_5 проведено ревізію використання коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради (далі - УПСЗН, ОСОБА_1, третя особа) за період з 01 січня 2014 року по 30.06.2016 року, а також законності призначення нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за 2014-2015 роки та січень-червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 20.07.2016 року № 04-17/04.

Зокрема ревізією встановлено факт зарахування УПСЗН на рахунки підприємств, установ та організацій в грудні 2015 року коштів державного бюджету на компенсацію середнього заробітку мобілізованим працівникам за 2014 рік на загальну суму 3452515,53 грн., які компенсовано 55-ти підприємствам, установам, організаціям (в тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю «Херсонський машинобудівний завод») у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу за 2014 рік, при відсутності затверджених та виділених асигнувань на 2014 рік.

Як стверджує позивач у позовній заяві, в порушення вимог ст. ст. 2, 3, 57 БКУ, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст. 58 Конституції України, п. 19, 20, 22 Порядку № 228 (зі змінами та доповненнями), п. 4 Порядку № 105 УПСЗН здійснило виплату компенсації установам, підприємствам, організаціям за 2014 рік за рахунок залишку не використаних коштів виділених на 2015 рік за бюджетною програмою на загальну суму 3238907,91 грн. (з них ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» перераховано 80341,01 грн.), що на думку позивача, призвело до недоотримання коштів загального фонду державного бюджету, оскільки зазначені кошти на кінець бюджетного періоду (як залишок невикористаних коштів на кінець року) повертаються до відповідного бюджету. Державною фінансовою інспекцією в Херсонській області 16.08.2016 № 21-04-14-14/3190 виставлено вимогу «Про усунення порушень законодавства», яку направлено на виконання на адресу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради до 23.09.2016 року. Станом на момент звернення до суду не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених в процесі ревізії порушень, не було повернуто до Державного бюджету України, на думку позивача безпідставно отримані ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» кошти у вигляді компенсації у розмірі 80341,01 грн.

Судом не приймаються до уваги зазначені вище доводи позивача, з урахуванням зміни підстав позову, викладених у відповідному письмовому клопотанні, за наступних обставин.

Підставою отримання спірної суми коштів стало подання відповідачем у 2015 році звіту про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.

Частиною 3 с татті 199 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законом передбачено право підприємств, установ, організацій отримати компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року, починаючи з 18 березня 2014 року.

Вказані обставини свідчать про наявність правової підстави для отримання відповідачем спірної суми компенсації та відсутність у діях відповідача протиправних винних дій.

Відповідно до положень ст. 1212 особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

повернення виконаного за недійсним правочином;

витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Компенсація підприємствам середньої заробітної плати, яка виплачується працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, здійснюється відповідно до Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у звязку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у звязку з прийняттям на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 04 березня 2015 № 105 (зі змінами) (далі - Порядок № 105), який набрав чинності 17 березня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року № 911 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 105, зокрема, доповнено постановляючу частину абзацами такого змісту: "Установити, що дія цієї постанови поширюється на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період".

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України: «цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.»

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Зазначеним актом ревізії встановлені порушення порядку виплати компенсації, а не відсутність підстав, та не встановлено винних протиправних дій з боку відповідача.

Крім того, відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України: «Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.»

Відповідно до статті 1 Бюджетного кодексу України: «Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.»

Отже, посилання позивача, в обґрунтування позовних вимог про стягнення шкоди та повернення безпідставно набутого майна (після зміни підстави позову), на положення бюджетного законодавства, одночасно з посиланням на положення ЦК України, не приймаються судом до уваги.

Відповідно до положень ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, а доводи відповідача, в обґрунтування заперечень на позовну заяву, приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не доведено, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою (збитками) є безпосередній причинний зв'язок та вина відповідача у заподіянні збитків, а встановлене у акті ревізії порушення порядку виплати компенсації відповідачу не свідчить про відсутність підстав для отримання зазначеної компенсації відповідачем.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 03 квітня 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов