ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2017 р.Справа № 924/1114/16

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: Заярнюк І.В. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця", м. Львів

до Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство", м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, м. Ужгород

про стягнення 40 003,10 грн. платежів за час затримки вагонів

Представники учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 25.10.2016р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: ОСОБА_5 - за довіреністю №1355 від 21.12.2016р.;

від третьої особи: не з'явився.

У судовому засіданні 29.03.2017р., відповідно до ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" 40 003,10 грн. нарахованих платежів за час затримки вагонів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.05.2016р. на станцію Батьово прибув вагон №68531128 з вантажем "колоди із сосни", який був відчеплений для здійснення митного огляду (переогляду) на підставі заявки ОСОБА_3 митниці, але у зв'язку із відсутністю технічних засобів на станції Ботьово відправлений на станцію Чоп. Про це залізниця склала акт загальної форми №14 від 13.05.2016р. з нарахуванням належних платежів за затримку вагона №68531128 на суму 1 494,40 грн. Вищевказаний вагон простояв на станції Чоп з 13.05.2016р. по 31.05.2016р., про що залізницею було складено акт загальної форми №4557 від 13.05.2016р. з нарахуванням на підставі вказаного акту належних платежів за затримку на суму 23 405,30 грн. За результатами огляду вагона №68531128 інспекторами митниці сторонніх вкладень у вантажі не виявлено. Крім того, 21.05.2016р. на станцію Батьово прибув вагон №68750645 з вантажем "колоди із сосни", який був відчеплений для здійснення митного огляду (переогляду) на підставі заявки ОСОБА_3 митниці, за результатами проведення якого сторонніх вкладень у вантажі не виявлено. 01.06.2016р. вагон №68750645 був відпущений органами митниці та прослідував за призначенням, про що залізницею було складено акт загальної форми №403 від 01.06.2016р. на випуск вагона і нараховано платежі за його затримку в сумі 15 103,40 грн.

Відповідач у своїх запереченнях №1299 від 12.12.2016р. вважає, що позов не підлягає задоволенню. Вказує, що у вагонах №68531128 і №68750645 із вантажем "колоди із сосни", який належить Державному підприємству "Шепетівське лісове господарство", після здійснення переогляду інспекторами Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України не виявлено сторонніх вкладень, факту незаконного переміщення не встановлено. Тобто ОСОБА_3 митницею здійснено затримання належного відповідачу вантажу за відсутності будь-яких фактичних даних, які б давали підстави вважати, що останній здійснює переміщення через митний контроль з порушенням митних правил, що спричинило заподіяння додаткових витрат залізниці. Відповідно до ч. 5 ст. 338 МК України огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою. Відповідач звертає увагу на те, що 10.10.2016р. ХОАС було винесено постанову про визнання протиправною бездіяльність митниці щодо безпідставної затримки вагонів Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" із замитненим вантажем - лісопродукцією. Виходячи з зазначеного відповідач стверджує, що позивачем не доведено в своєму позові вини Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" у затримці вагонів та не зазначено порушень норм права при відправці вантажу, тобто не обґрунтовано своїх позовних вимог.

Відповідачі подали доповнення до заперечення на позов №50 від 18.01.2017р., в яких зазначили, що позивачем не надано доказів, якими вони б обґрунтовували свої вимоги, а саме: документів, що підтверджують здійснення маневрової роботи вагонами №68531128 та №68750645, які були відчеплені для здійснення переогляду, на підставі заявок ОСОБА_3 митниці ДФС від 13.05.2016р. за №04/16 та №19/16 від 21.05.2016р., були доглянуті інспекторами митниці 31.05.2016р. та 01.06.2016р., на підставі чого ними складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів; документи на підставі чого простій вагону №68531128 стався з 13.05.2016р. по 31.05.2016р.; документи на підставі чого простій вагону №68750645 стався з 21.05.2016р. по 01.06.2016р.; акт про затримку вагонів складений відповідно до абз. 1, 2, 3 п. 10 Правил користування вагонами та контейнерами; підтвердження своєчасного отримання телеграфних повідомлень ДП "Шепетівський лісгосп" про затримання вагонів №68531128 та №68750645, копії журналу фіксування телеграфних повідомлень. Крім того, впродовж травня - грудня 2016 року позивачем не виставлялася відповідачу сума в розмірі 40 003,10 грн. за простій та користування вагонами №68531128 та №68750645. Відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення досудовий претензійний порядок обов'язковий для дотримання врегулювання спорів, однак ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" порушила даний порядок, адже претензія позивачем була оформлена лише формально, так як відправлена 09.11.2016р. без належних додатків для ознайомлення про обґрунтування своїх вимог, а 11.11.2016р. вже направлено позовну заяву до Господарського суду Хмельницької області, не надавши відповідачу місячного терміну для її розгляду, відповідно до норм чинного законодавства про досудове врегулювання спорів при залізничних міжнародних перевезеннях.

Третя особа ОСОБА_3 митниця у своїх письмових поясненнях від 10.01.2017р. зазначає, що обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений положеннями чинного законодавства, а саме в п. 29 ч. 1 ст. 4 МК України зазначено, що митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Тому дії щодо здійснення митницею митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, на які розповсюджуються положення ч. 2 ст. 318 МК України, згідно якої операції, необхідні для здійснення митного контролю, проводяться за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Відповідачем 11.01.2017р. було подано клопотання №18 від 10.01.2017р. про залучення до участі в справі співвідповідачем ОСОБА_3 митницю.

Представник позивача зявився в судове засідання 29.03.2017р., приймав участь в режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги, проти задоволення клопотання відповідача про залучення співвідповідача заперечив, наполіг на розгляді справи до ДП "Шепетівське лісове господарство".

Представник відповідача зявився в судове засідання 29.03.2017р., проти позову заперечив, просив суд задовольнити клопотання про залучення співвідповідача.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання 29.03.2017р. не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила.

При вирішенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості іншого відповідача ОСОБА_3 митниці, судом приймається до уваги наступне.

Статтею 24 ГПК України передбачено можливість залучення до участі у справі за клопотанням сторони або за ініціативою суду іншого відповідача.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (пункт 1.3), господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона. Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача.

Таким чином, оскільки суд не вбачає достатніх підстав для залучення до участі в справі іншого відповідача, приймаючи до уваги заперечення позивача проти задоволення вказаного клопотання та його наполягання на розгляді справи до ДП "Шепетівське лісове господарство", спір у даній справі повинен бути розглянутий по суті стосовно того відповідача, якому пред'явлено даний позов без залучення до участі у справі іншого відповідача, тому у задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідачем ОСОБА_3 митниці суд відмовляє.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін, третьої особи про час та місце розгляду справи, положення ст. 69 ГПК України, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Як вбачається із залізничних накладних №7264753, №9218167 Державним підприємством "Шепетівське лісове господарство" відвантажено із станції Шепетівка Південно-Західної залізниці вантаж колоди із сосни, отримувач фірма "Пізец Гмбх", вагони №68531128,68750645.

13.05.2016р. Львівською залізницею складено акт загальної форми №10912 про те, що вагон №68531128 затримано на станції Батьово Львівської залізниці згідно заявки митниці.

Відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста "Залізничний" подано в.о. начальнику ст. Батьово заявку №04/16 від 13.05.2016р. з проханням на підставі ст.ст. 338, 325 Митного кодексу України подати вагони, зокрема вагон №68531128, для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду.

Заявку отримано 13.05.2016р. в 08:00 год.

13.05.2016р. о 15 год. 40 хв. зі станції Батьово на станцію Шепетівка надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП "Шепетівське лісове господарство", що вагон №68531128 затримано згідно заявки митниці №04/16 для митного огляду.

Згідно з актом загальної форми №4557 від 13.05.2016р. вагон №68531128 направлений на станцію Чоп Львівської залізниці для проведення митного огляду.

21.05.2016р. Львівською залізницею складено акт загальної форми №10963 про те, що вагон №68750645 затримано на станції Батьово Львівської залізниці згідно усного розпорядження начальника митного поста.

21.05.2016р. відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста "Залізничний" подано в.о. начальнику ст. Батьово заявку №19/16 від 21.05.2016р. з проханням, на підставі ст.ст. 338, 325 Митного кодексу України та усного розпорядження начальника митного посту "Залізничний", подати вагони для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду згідно п. 5 ПКМУ №467 та п. 1.5. наказу МФУ №602, зокрема, вагон № 68750645.

Заявка отримана 21.05.2016 року о 21 год. 00 хв.

22.05.2016 року в 13 год. 52 хв. зі станції Батьово на станцію Шепетівка надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП "Шепетівське лісове господарство", що вагон №68750645 затримано згідно заявки митниці №19/16 для митного огляду.

Згідно актів про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 31.05.2016р., 01.06.2016 року, здійснено огляд вантажу на ділянці митного контрою ОСОБА_3 митниці ДФС, що переміщується у вагонах № 68531128, 68750645.

13.05.2016р., 01.06.2016 року працівниками станції Батьово, Чоп Львівської залізниці складено акти загальної форми №14, 4557 та 403 про те, що вагони №68531128, 68750645 затримані митницею для огляду. Після огляду вагони випущено 13.05.2016р., 31.05.2016р., 01.06.2016р.. Простій склав відповідно: 10 в/год., всього до сплати 1 494,40 грн.; 424 в/год., всього до сплати 23 405,30 грн.; 264 в/год., всього до сплати 15 103,40 грн.

Регіональна філія "Львівська залізниця" надіслала Державному підприємству "Шепетівське лісове господарство" претензію №НГН31-10/3762 від 09.11.2016р., у якій просила суму нарахованих зборів за простій вагонів № 68531128, 68750645 в розмірі 40 003,10 грн. перерахувати на рахунок ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця".

Проте, оскільки відповідачем не виконано вимоги претензії в добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається наступне:

Правовідносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом Україні, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999р. №113, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) та іншими підзаконними актами.

Статтею 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою КМ України від 06.04.1998р. №457) (далі - Статут).

У відповідності до ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Разом з тим, частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996р. №273/96-ВР, ст. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до ст. 119 Статуту, п. 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458 (далі за текстом Правила та/або Правила користування вагонами і контейнерами), за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р., збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до ст. 46 Статуту, вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з положеннями Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. за №317 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356, встановлені розміри зборів за зберігання вантажів, тобто збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.

Пунктами 3, 8 Правил користування вагонам і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999р. №113 передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У відповідності до пунктів 10, 12, 13 вказаних Правил станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Вказаним вище спростовуються твердження відповідача про необхідність предявлення даного позову до ОСОБА_3 митниці ДФС.

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №864/5085.

Пункт 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Митні процедури не являються підставою звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами. Митні процедури не входять до цього переліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Статуту залізниць України умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

В силу п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Пунктом 2.10 названих Правил передбачено, що усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Враховуючи те, що матеріалами справи документально підтверджено факт затримки вагонів, розрахунок суми за простоювання вагонів оформлено актами загальної форми №14, 4557, 403 від 13.05.2016., 31.05.2016р., 01.06.2016р., залізничними накладними, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

При цьому, судом також зауважується, що згідно з п. 5.15 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні (аналогічну позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2014р. у справі №908/356/14).

Главою 32 Митного кодексу України, до якої включено ст. 218, врегульовано митні формальності на залізничному транспорті. Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України). Таким чином, дії щодо здійснення митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст. 218 Митного кодексу України.

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до § 1 статті 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) відправник повинен додати до накладної супровідні документи, необхідні для здійснення митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу.

Нормативні положення § 2 статті 11 УМВС передбачають відповідальність відправника перед залізницею за наслідки, що виникли у результаті відсутності, недостатності чи неправильності супровідних документів.

Позивачем, на підставі наведених вище актів загальної форми, які складено відповідно до приписів чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, було розраховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку, плата за маневрову роботу, які були виконані залізницею через затримку спірних вагонів.

Вищевказані нарахування внесено до накладних, як це передбачено § 2 статті 11 УМВС.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини, що мають значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 40 003,10 грн. платежів за затримку вагонів є обґрунтованою, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, судом враховується, що відповідно до ст. 44 ГПК України, до складу судових витрат віднесені, зокрема, витрати з оплати послуг адвоката та інших витрат, повязаних з розглядом справи. Витрати на проїзд осіб для участі їх у справі та добові не повязані з розглядом справи як процесуальною дією (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 18.03.2010р. у справі №12/191-09-4422). Відтак, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача 279,23 грн. витрат, понесених представником позивача у звязку із проїздом від м. Львова до м. Хмельницького.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 ГПК України, згідно якої у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 133, код 00993320) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, код 40081195) 40 003,10 грн. (сорок тисяч три гривні 10 коп.) платежів за час затримки вагонів, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Головуючий суддя І.В. Заярнюк

Суддя В.В. Димбовський

Суддя В.О. Шпак

Повний текст рішення складено 03.04.2017р.

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи; 2 - третій особі (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20).