КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа№ 910/4437/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Степанець О.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Онищенко Т.О. - представник за довіреністю №б/н від 02.09.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ"

за заявою Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі №910/4437/14

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року

у справі №910/4437/14 (суддя Літвінова М. Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Нафтова компанія "Енергія", Хмельницька обл., с. Малиничі,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ", м. Київ,

про стягнення 126 711, 92 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року у справі №910/4437/14 заяву Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі №910/4437/14 задоволено.

Видано Дарницькому районному відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі №910/4437/14.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року у справі №910/4437/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволення заяви відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які визначені ст.ст. 4-2, 4-3, п.п. 1,3,4 ч. 3, ст. 104, п. 2, ч. 3, ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття неправильного судового рішення. Зокрема скаржник зазначає, що суд першої інстанції не мав права розглядати справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ" прийнято до провадження колегією суддів у складі: Агрикова О.В. - головуючий суддя, судді: Мальченко А.О.., Чорногуз М.Г. та призначено її розгляд на 21.03.2017 року.

21.03.2017 року від позивача через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні 21.03.2017 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.05.2014 р. у справі № 910/4437/14, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.06.2014 р., провадження в частині основного боргу у розмірі 10 000, 00 грн. припинено; позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Нафтова компанія "Енергія" основний борг у розмірі 96 225, 00 грн., пеню - 5 515, 56 грн., 25 % річних - 10 606, 86 грн., штраф - 7 311, 25 грн. та 2 593, 17 грн. судового збору. (а.с. 99-103).

На виконання рішенням господарського суду міста Києва від 14.05.2014 року у справі № 910/4437/14 Господарським судом міста Києва 16.06.2014 року видано відповідний наказ. (а.с. 106).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2015 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Нафтова компанія "Енергія" строк для пред'явлення наказу від 16.06.2014 року № 910/4437/14 до виконання з 04.11.2015 року; визначено, що наказ від 16.06.2014 року № 910/4437/14 дійсний для пред'явлення до виконання до 04.11.2016 року. (а.с. 154-155).

09.12.2016 від Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) через відділ діловодства суду надійшла заява про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/4437/14. (а.с. 170).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року у справі №910/4437/14 заяву Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі №910/4437/14 задоволено.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

В силу ч.2 ст.3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження". (п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України")

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 120 ГПК України при втраті наказу стягувачем до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, як доказ втрати наказу Дарницьким районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві подано акт від 02.11.2016 року (а.с. 171) підписаний начальником ВДВС Заєць А.М., головним спеціалістом Кодь В.О. та заступником начальника ВДВС Синявською Н.Ю. в якому вказано, що керуючись п. 6, ч. 1, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», 16.12.2015 року державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки ухвала господарського суду міста Києва від 04.11.2015 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа не завірена підписом судді та не скріплена печаткою. В ході пересилання виконавчого документа стягувачу, виконавчий лист втрачено. Також подано службову записку головного спеціаліста Кодь В.О. (а.с. 172) в якій вказано, що головним спеціалістом відділу Кодь Василем Олександровичем встановлено, що вищевказаний виконавчий документ втрачений при пересилці його стягувачу.

За таких обставин, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником додано до заяви всі визначені ст. 120 ГПК України документи, а тому заява про видачу дублікату наказів у справі №910/4437/14 відповідає вимогам зазначено статті, а отже підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом вірно відхилені доводи скаржника щодо сплати останнім заборгованості , оскільки грошові кошти в загальній сумі 96 390, 00 грн. були сплачені за дизпаливо згідно Договору № 080513/1-ХМ від 08.05.2013 р., а не за наказом господарського суду міста Києва від 16.06.2014 р. у справі № 910/4437/14, за яким загальна сума грошових коштів, стягнутих з боржника на користь стягувача складає 122 251, 84 грн.

Тобто, надані боржником платіжні доручення не є належним доказом виконання рішення суду, а лише свідчать про сплату за дизпаливо. Відтак не можливо встановити, що боржник виконав наказ господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року повністю або частково, оскільки вказані гроші могли бути сплачені на користь позивача (стягувача) за інші послуги ніж ті, про які встановлено у рішенні господарського суду міста Києва від 14.05.2014 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що суд першої інстанції неправомірно розглянув його заяву без участі представника виходячи з наступного.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 177), яке є доказом того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ" отримало ухвалу господарського суду міста Києва від 09.12.2016 року про прийняття та призначення до розгляду заяви Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/4437/14.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач відповідно абзацу 3 підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» та статті 64 Господарського процесуального кодексу України вважається таким, що повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Отже суд першої інстанції здійснив всі передбачені процесуальним законодавством вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що подання додаткових пояснень та участь у судовому засіданні у суді першої інстанції залежала виключно від волевиявлення відповідача.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року про задоволення заяви Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/20246/15, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВ-АГРОЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року залишити без задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 року про задоволення заяви Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року у справі № 910/4437/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4437/14 повернути до Господарського суду міста Києва

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз