РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа № 902/232/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Розізнана І.В. ,

судді Петухов М.Г.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача -Гасай М.Б.

відповідача - Янкевич Л.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» на рішення господарського суду Вінницької області від "09" листопада 2016 р. у справі № 902/232/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1)

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (21012, м. Вінниця, пров. Щорса, б. 24)

про стягнення 685 609,21 грн.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. у справі №902/232/16 (головуючий суддя Матвійчук В.В., суддів Колбасов Ф.Ф., Яремчук Ю.О.) позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" про стягнення 685 609,21 грн. задоволено повністю.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, виходив з того, що позовні вимоги відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, підтверджені належними доказами.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. у справі №902/232/16 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. по справі №902/232/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Укртрансгаз» відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" посилається на ту обставину, що в період з 23.12.2015 по 06.01.2016 року по ГРС «Томашпіль» був відсутній комерційний вузол обліку природного газу.

Вузол обліку природного газу на ГРС «Томашпіль», як зазначено в оскаржуваному рішенні, приведено до нових стандартів, гармонізованих з міжнародними, та відповідає всім вимогам законодавства, в зазначений вище період він не був сторонами визначено як комерційний, а отже в період з 23.12.2015 по 06.01.2016 року природний газ через ГРС «Томашпіль» мав бути облікований відповідно до вимог пунктів 4- 6 глави 4 розділу III Кодексу. А отже, позивачем було безпідставно визначено в грудні 2015 року обсяги балансування в розмірі 72,101 тис.куб.м.

Крім того, задовольняючи позов на користь позивача в розмірі 685 609,21 грн. вартості послуг балансування грудня 2015 року судом не було прийнято до уваги невірність проведеного позивачем розрахунку вартості балансування.

Зокрема, відповідно до п. 9.2. Договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015 року (далі - Договір), вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника (відповідача) за формулою: В балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. Відповідно до положень п. 9.1. Договору базова ціна газу визначається оператором (позивачем) відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісячно в строк до 10-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Скаржник, стверджує, що судом безпідставно було прийнято позицію позивача в частині застосування останнім при розрахунку вартості послуг балансування коефіцієнту 1,2.

При цьому судом досліджено акт приймання-передачі газу від 05.01.2016 року за грудень 2015 року по ГРС «Томашпіль», в якому відображено обсяги відібраного відповідачем з газотранспортної системи позивача газу в спірному місяці.

Однак, судом прийнято зазначені позивачем обсяги в розмірі 1000 тис.куб.м. газу, від яких позивачем обраховується 5% бар'єр, що суперечить відомостям, визначеним в акті приймання-передачі природного газу від 05.01.2016 року.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" вважає, що господарський суд Вінницької області порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

13.01.2017 р. Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" надало Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" залишити без задоволення, рішення господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. без змін.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - Лиманської Л.В. від 17.01.17 р. у справі №902/232/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бучинської Г.Б. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 р. призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на рішення господарського суду Вінницької області від "09" листопада 2016 р. у справі №902/232/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» - Янкевич Л.Д. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. у справі № 902/232/16 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» - Гасай М.Б. заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 р. у справі №902/232/16 є законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (позивач, за договором Оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (відповідач, за договором Замовник) укладено Договір транспортування природного газу № (надалі - Договір), (т.1, а.с. 51-61).

Згідно з предметом Договору Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг.

Відповідно до п. 2.2., 2.3. Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (надалі Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором: - послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (надалі - розподіл потужності); - послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (надалі - транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (надалі - балансування).

Пунктом 2.6. Договору визначено, що Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Згідно п. 4.1. Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Відповідно до п. 9.1 Договору у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника - відповідача за формулою: В балансування =БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до положень п.9.3 Договору базова ціна газу визначається оператором - позивачем відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного га газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Згідно п. 9.4 Договору Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Цей Договір набирає чинність з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови Договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року (п. 17.1. Договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені Договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом.

Наявність негативного балансу газу у відповідача в грудні 2015 року підтверджується наступним.

Як свідчать матеріали справи, зокрема службова записка Управління обліку реалізації та транспортування природного газу Центрального диспетчерського департаменту від 01.03.2016 року № 8717/64, позивач, як оператор газотранспортної системи, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу за грудень 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м. (т. 1, а.с. 62).

На виконання п.11.4 Договору позивач склав односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2015 року № 12-15--БАЛАНС на загальну суму вартості таких послуг 685 609,21 грн. (т. 1, а.с. 67).

Позивач листом від 15.01.2016 року №374/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м., надав акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2015 року №12-15--БАЛАНС та рахунок №12-15--БАЛАНС на оплату послуг балансування на загальну вартість таких послуг у розмірі 685 609,21 грн. (т. 1, а.с. 66-67а)

При цьому, вартість послуг з балансування обсягів природного газу відповідачу вираховувалась позивачем у відповідності до положень п.9.2 Договору.

Згідно з інформацією з офіційного веб-сайту позивача на грудень 2015 року базова ціна газу становила 7924.18 гри. з ПДВ (без ПДВ - 6603,48 грн.) (роздруківка з веб-сайту т. 1, а.с. 70)

Таким чином, позивач стверджує, що з моменту отримання відповідачем 22.01.2016 року листа позивача від 15.01.2016 року № 374/12, акту про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2015 року № 12-15--БАЛАНС та рахунку № 12-15--БАЛАНС у відповідача, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, виникло зобов'язання здійснити оплату позивачу послуг балансування на загальну суму 685 609,21 грн. у строк, що не перевищує п'яти банківських днів, тобто в строк з 22.01.2016 року та до 29.01.2016 року.

У зв'язку з тим, що відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м. вартістю 685 609,21 грн. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Суд апеляційної інстанції, надавши юридичну оцінку обставинам справи та врахувавши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу небаланс це різниця між обсягами природного газу, поданими замовниками послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу природного газу. поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів).

Згідно з п. 8 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу ІІІ цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

В пункті 5 глави 2 розділу XII Кодексу зазначено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів удільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або споживачів.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок, зокрема, таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи 4-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Аналогічні за змістом положення були погоджені сторонами також в розділі ІХ договору.

За умовами п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегулюваного замовником відповідно до кодексу та розділу ІХ цього договору ( п. 11.4 договору).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічні положення відтворені також в абз.1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Враховуючи умови укладеного між сторонами договору та вимоги чинного законодавства, на позивача покладено обов'язок з визначення у відповідача (як замовника послуги) наявності негативного місячного небалансу та надання останньому у зв'язку з цим послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тим.куб.м.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, що виник в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено позивачем односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2015 №12-15--БАЛАНС на загальну суму 685 609,21 грн., повідомлено відповідача про надані послуги. Акт разом з розрахунком та рахунком №12-15--БАЛАНС були направлені відповідачу на поштову адресу.

Однак, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в грудні 2015 року в обсязі 72,101 тис. куб. м. на виставлену суму 685 609,21 грн. у належний для цього строк, що свідчить про порушення умов п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, а отже неналежне виконання зобов'язань за договором в частині своєчасного та повного проведення розрахунку за отримані послуги.

Під час розгляду спору розмір заборгованості відповідача за отримані послуги з балансування обсягів природного газу не змінився, докази оплати боргу в матеріалах справи відсутні.

Оскаржуючи рішення, відповідач посилається на те, що листом від 16.12.2015 року №1664/26 Гайсинське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» - філії ПАТ «Укртрансгаз» (далі - Гайсинське ЛВУМГ) було повідомлено про початок підготовчих будівельних робіт по заміні існуючого вузла обліку витрат газу на ГРС Томашпіль. Цим же листом Гайсинське ЛВУМГ було проінформовано, що про приймання та введення в комерційну експлуатацію новозбудованого вузла обліку витрат газу ПАТ «Вінницягаз» буде повідомлено додатково.

Факсограмою від 21.12.2015 року Товариство було повідомлено, що 22.12.2015 року на ГРС Томашпіль буде знято пломби з комерційного ВОГ в зв'язку із його демонтажем, а подача газу буде здійснюватись через байпас (тобто, за відсутності обліку газу). Демонтаж комерційного ВОГ було здійснено 23.12.2015 року.

25.12.2015 року на ГРС Томашпіль було введено в експлуатацію новий вузол обліку газу. Однак, лише 06.01.2016 року ВОГ на ГРС Томашпіль було введено в експлуатацію як комерційний, про що складено відповідний акт.

Таким чином, в період з 23.12.2015 року по 06.01.2016 року на ГРС Томашпіль був відсутній комерційний вузол обліку газу, а отже облік газу мав здійснюватись у відповідності до вимог пунктів 4 - 6 глави 4 розділу III Кодексу, а не за показами лічильників, встановлених на вузлі обліку газу, не визначеного сторонами як комерційний.

Розбіжність в обсязі 72,101 тис.куб.м., яку позивач вважає негативним небалансом, виникла саме через невірне застосування позивачем вимог Кодексу при визначенні переданого позивачем в мережі відповідача обсягу газу.

Загальний обсяг відібраного з газотранспортної системи природного газу за грудень 2015 року по ГРС «Томашпіль» склав 3 477 303 м куб., а не заявлених Позивачем 3 549 404 м. куб. (різниця між обсягами, які визнає Відповідач, та між обсягами, які визнає позивач, і складає обсяг негативного місячного небалансу відповідача за грудень 2015 року 72, 101 тис. куб. м.).

Дана позиція відповідача відображена також в акті приймання-передачі газу по Томашпільській дільниці Тульчинського УЕГГ від 05.01.2016 року. (т. 1, а.с. 88)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в період з 23.12.2015 року по 25.12.2015 року на ГРС «Томашпіль» Гайсинського ЛВУМГ позивачем було виконано капітальний ремонт пункту виміру витрати газу (далі - ПВВГ), у зв'язку з чим у вказаний період комерційний вузол обліку природного газу (далі - ВОГ) був тимчасово виведений з експлуатації, внаслідок чого кількість відібраного газу за звітний період визначалась відповідно до пунктів 4-6 глави 2 розділу III Кодексу, про що було складено акт коригування об'ємів природного газу по вузлу обліку на ГРС «Томашпіль» від 26.12.2015 року (т. 2, а.с. 62).

Відповідно до пояснень позивача, роботи по капітальному ремонту на ГРС «Томашпіль» проводились в рамках виконання наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 10.12.2013 року № 1456 "Про затвердження плану організаційно-технічних заходів щодо впровадження в Україні комплексу міждержавних стандартів, що набули чинності та національні, ДСТУ ГОСТ 8.586.1...5:2009 (ИСО 5167-1...4:2003) «Метрологія. Вимірювання витрати та кількості рідини й газу із застосуванням стандартних звужувальних пристроїв», згідно якого позивача було зобов'язано до 01.01.2020 року привести комерційні ВОГ на всіх ГРС до вимог нових стандартів, гармонізованих з міжнародними.

Так, під час капітального ремонту ПВВГ на ГРС «Томашпіль» встановлено ВОГ на базі сучасних високоточних ультразвукових лічильників, який відповідає всім вимогам законодавства.

Лічильник газу, що встановлений у складі ВОГ (ПВВГ) на ГРС «Томашпіль» пройшов Державні контрольні випробування, внесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та має чинні сертифікати відповідності (акт експертизи ДП «Вінницястандартметрологія» щодо обліку природного газу на базі лічильника ГУВР-011 G400 від 22.12.2015 року, протоколи вимірювань ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 02.10.2015 року № Г/15-47053, Г/15-47054, свідоцтва про прийомку, первинну перевірку, пакування, введення в експлуатацію, протокол державної метрологічної атестації автоматизованого вузла обліку природного газу на базі лічильника газу та вимірювального комплексу (коректора об'єму газу) від 23.12.2015 року , свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 23.12.2015 року № 240/36, свідоцтво ДП «Всеукраїнський науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 23.09.2015 року, акт складений за результатами вимірювання геометричних параметрів комплексу прямих ділянок до УЗ лічильника на відповідність до вимог конструкторської документації і технічним вимогам виробника УЗ лічильника від 22.07.2015 року, акт ДП «Вінницястандартметрологія» щодо експертизи вузла обліку природного газу на базі лічильника РГОМЗІС 600 О400 від 22.12.2015року, протокол повірки ДП «Всеукраїнський науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 934, паспорт на лічильник. (т. 2, а.с. 25-48).

Зазначений лічильник ВОГ 25.12.2015 року був введений в установленому законом порядку в експлуатацію, що підтверджується актом від 25.12.2015 року про введення в експлуатацію вузла обліку газу на ГРС «Томашпіль», а 06.01.2016 року такий лічильник був введений і в комерційну експлуатацію, що підтверджується актом від 06.01.2016 року про введення в комерційну експлуатацію вузла обліку газу на ГРС «Томашпіль». (т. 2, а.с. 45, 46).

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду не вбачає неповноти та неправильності встановлення судом першої інстанції обставин, які стосуються експлуатації вузла обліку газу на ГРС «Томашпіль», а відтак і критично оцінює доводи апеляційної скарги в цій частині.

Перевіряючи правильність наведеного позивачем розрахунку суми боргу, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зміни рішення господарського суду Вінницької області від 09.11.2016 року в частині розміру заборгованості за надані в грудні 2015 року послуги балансування обсягів природного газу за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, враховуючи наступне.

Вартість послуги з балансування обсягів природного газу розраховувалась позивачем у відповідності до положень п. 9.2 договору.

Згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача, на грудень 2015 року базова ціна газу становила 7924,18 грн з ПДВ (без ПДВ - 6603,48 грн.).

Зокрема, в пункті 9.2. договору сторони погодили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою В балансування = БЦГ*К*Qбг , де БЦГ базова ціна газу; Qбг обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Таким чином, суд першої інстанції визначаючи вартість послуг балансування газу відповідача в грудні 2015 року розрахував наступним чином: 6603,48 грн. (базова ціна без ПДВ) х 1,2 х 72, 101 тис. куб. метрів. = 571 341,01 грн. без ПДВ або 685 609,21 грн. з ПДВ.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про помилковість розрахунків вартості послуг балансування та визначення обсягів небалансу, оскільки позивачем та судом першої інстанції неправильно застосовано коефіцієнт компенсації - 1,2, який повинен дорівнювати - 1, оскільки розмір небалансу становив до 5% від обсягу відібраного Оператором ГРС газу.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника та вважає помилковим застосування судом першої інстанції в розрахунку коефіцієнту компенсації - 1,2, виходячи з наступних міркувань.

Суд першої інстанції при визначенні коефіцієнту компенсації при розрахунку вартості послуг балансування застосував дані із інформаційної довідки про використання природного газу ПАТ «Вінницягаз» за грудень 2015 року, а саме нормовані втрати газорозподільних підприємств в кількості 1000,00 тис. куб.м обсягу природного газу. Обгрунтовуючи таку позицію, позивач посилався на тлумачення ним п.9.2 Договору та роз'яснень Національної комісії щодо застосування відповідних положень законодавства.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2016 р. №2321/16.3.1/7-16 роз'яснено, що для визначення коефіцієнту компенсації К, при розрахунку вартості послуг балансування, зокрема, для оператора газорозподільної системи, необхідно враховувати весь обсяг природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи. Надаючи тлумачення цьому положенню Договору, урахувавши роз'яснення, наведене вище, апеляційний суд вважає, що розмір коефіцієнту К у формулі, за якою здійснюється розрахунок вартості послуг балансування обсягу природного газу у відповідності до п. 9.2 Договору між сторонами, повинен визначатися , виходячи з обсягу всього природного газу, який був відібраний у фізичних точках виходу з ГТС.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що позивачем не надано переконливих пояснень своєї позиції з цього питання в частині, яка стосується застосування для визначення коефіцієнту саме обсягу нормованих втрат, який у цьому випадку становить 1000, 00 тис. куб. м. Позивачем не наведено відповідних положень Кодексу ГРС, іншого нормативно-правового акту, на підставі яких апеляційний суд міг би прийти до висновку про відповідність поняття «нормовані втрати» умовам п.9.2 Договору транспортування природного газу № .

Відтак, з акту приймання-передачі природного газу від 03.01.2016 року вбачається, що позивачем було протранспортовано відповідачу в грудні 2015 року в обсязі 3 549,404 куб. м природного газу.

За таких обставин, розмір небалансу складає 2,03 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи (72,101 обсяг негативного небалансу х 100%/ 3549,404 куб. м обсяг відібраного газу). Оскільки розмір небалансу склав менше 5%, правомірним є застосовування коефіцієнту компенсації в розмірі 1 (одиниці).

Отже, правильний розрахунок вартості послуг наданих відповідачу в грудні 2015 року з балансування повинен розраховуватися наступним чином: 7924,18 (базова ціна газу в грудні) х 72,101 куб.м (обсяг небалансу) х 1 (коефіцієнт компенсації), та складати 571 341 грн 30 коп. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, у частині стягнення 114 267,91 грн. заборгованості за надані в грудні 2015 року послуги балансування обсягів природного газу за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності переконливих доводів апеляційна скарга не може бути задоволена в повному обсязі, проте враховуючи встановлене, вбачається за необхідне змінити рішення суду першої інстанції на підставі положень п.4 ч.1 ст.103 ГПК України та викласти резолютивну частину в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,104,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на рішення господарського суду Вінницької області від "09" листопада 2016 р. у справі № 902/232/16 - задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції - змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на користь (пров. Щорса, б. 24, м. Вінниця, 21012, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, ) 571 341,30 грн. заборгованості за надані в грудні 2015 року послуги з балансування обсягів природного газу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (пров. Щорса, б. 24, м. Вінниця, 21012, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, ) 8570,13 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (пров. Щорса, б. 24, м. Вінниця, 21012, ) 1 885,42 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині позову відмовити."

Доручити господарському суду Вінницької області видати накази.

Справу №902/232/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Петухов М.Г.