ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 Справа № 904/7417/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

за участю представників сторін учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 17.03.17 № 38;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю від 03.01.17 № 11/11-14

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 по справі № 904/7417/16 (головуючий суддя Юзіков С.Г., судді: Рудь І.А., Ярошенко В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Прогресс», м. Дніпро

до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 по даній справі позов задоволено.

Визнано дії відповідача з виставлення рахунку № 65768 від 31.07.2016 в частині нарахування плати за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин стічних вод за адресою: м. Дніпро, вул. Юдіна, 11 на суму 6105,13 грн. неправомірними та необов'язковою до сплати позивачем.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване безпідставністю застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, шляхом виставлення відповідного рахунку, оскаржуваного позивачем.

Непогоджуючись з рішенням господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована прийняттям місцевим господарським судом рішення по даній справі без додержання норм щодо всебічного та обєктивного розгляду та дослідження всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем дотримано порядку проведення відбору проб стічних вод та поводження з пробами. Відповідачем відібрано у достатній кількості разову (контрольну) пробу, а позивач неправомірно вимагав здійснення відповідачем окремого відбору проби для арбітражного аналізу стічних вод, оскільки такого відбору чинне законодавство не передбачає.

На думку апелянта позивачем не надано належних доказів відсутності перевищень ним допустимих концентрацій забруднюючих речовин відповідно до паралельного аналізу відібраної проби, який проведено у лабораторії моніторингу вод та ґрунтів Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів.

Крім того, апелянт вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту порушених прав встановлених ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 розгляд справи призначено на 20.03.2017.

17.03.2017 від позивача по справі на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (з уточненням від 20.03.2017), згідно якого позивач вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, а тому просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення.

20.03.2017 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 03.07.2014 сторонами укладено договір № 0762 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - договір), за п. 2.1. якого водоканал (відповідач) зобовязався надавати абоненту (позивач) послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі -послуги), а абонент зобовязався оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Обєм стічних вод, що надходить до системи водовідведення водоканалу, визначається за показниками приладів і засобів обліку, а при їх відсутності визначається наступним чином:

- за кількістю води питної, що надходить із системи централізованого питного водопостачання та інших джерел водопостачання (свердловина, річка, озеро, тощо), визначених в додатку № 8 до договору;

- відповідно до п. 4.10 правил № 190 щодо визначення обсягів дощових, талих стічних вод, що потрапили до системи каналізації з площі території, яка визначена в додатку № 8 до договору (п. 3.14 договору).

Пунктом 3.15. договору встановлено, що абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 «Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпропетровська» та наводяться в додатку № 4 до договору (а. с. 18).

Згідно п. 3.16 договору, нарахування проводиться по нормативу плати за очищення 1 м3 стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп) обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п. 3.17. договору абонент зобовязаний подавати водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації, за формою наведеною у додатку № 5 до договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу року, в якому надавалися Послуги за Договором.

Пунктом 3.18. договору встановлено, що для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються, як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі.

Згідно з п. 3.19. договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обєм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації.

14.06.2016 на підприємство позивача за адресою: м. Дніпро, вул. Юдіна, 11 прибули представники водоканалу для відбору разових (контрольних) проб стічних вод.

За результатами відбору проб складено ОСОБА_3 відбору проб стічних вод, в якому представник позивача ОСОБА_4 зробив примітку, про те, що представники водоканалу арбітражну пробу брати відмовилися. Паралельну пробу водоканал (представники) не опломбували. Паралельно відібрана проба для виконання аналізу в незалежній лабораторії. Тара пластик V=3л х 2 шт. 1,5 л ємності перелито у 3-х літрову скляну банку. ОСОБА_3 підписаний представниками позивача і відповідача (а. с. 25).

Лабораторний аналіз разової проби для паралельного аналізу, відібраної 14.06.2016, провела Дніпропетровська гідрогеолого-меліоративна експедиція Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів та зробила висновок, що разова проба відповідає вимогам Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Центральна станція аерації), які затверджено рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 (а. с. 67-76) Протокол паралельного аналізу позивач надав відповідачеві факсом та направив листом № 186 від 18.07.2016 (а. с. 27).

05.07.2016 позивач отримав листа відповідача № 4663/24 від 30.06.2016 про порушення Правил № 129 разом з протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод, відповідно до якого, виявлено перевищення допустимої концентрації по азоту амонійному 30,79 мг/дм3 (ДК 9,31 мг/дм3) та ортофосфатам 13,63 мг/дм3 (ДК 7,59 мг/дм3) також у листі повідомлено, що на підставі цього протоколу буде нараховано і предявлено плату за скид стічних вод. (а. с. 28)

Відповідно до протоколу № 95 вимірювань якості зворотної (стічної) води, позивач 18.07.2016 звернувся до водоканалу з листом № 186 про не згоду з результатами аналізу водоканалу, у звязку з порушенням останнім Правил № 129 стосовно не взяття проби для арбітражного аналізу на вимогу абонента та неможливості у звязку з цим проведення арбітражного аналізу. Позивач просив не предявляти плату за скид стічних вод і у випадку необхідності провести повторний відбір разових проб, у тому числі і для арбітражного аналізу (а. с. 26).

28.07.2016 водоканал направив позивачу лист-повідомлення № 5312/24-14 з розрахунком величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за квітень, травень, червень 2016 року у розмірі 6105,13 грн. з ПДВ. та надав рахунок для оплати № 65768 від 31.07.2016 (а. с. 30).

Зазначені дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Розглянувши спір у даній справі, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо обґрунтованості позову та визнав дії відповідача з виставлення рахунку № 65768 від 31.07.2016 в частині нарахування плати за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин стічних вод неправомірними та необов'язковою до сплати позивачем. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Так, на виконання Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» 19.02.2015 рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила).

Відповідно до п. 7.11. Правил з метою здійснення контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Пунктом 7.12. відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у актах (додатки 3, 5), які підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства.

За призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи (п. 7.14. Правил).

Згідно п. 7.16. Правил обєм відібраної разової проби повинен бути достатнім для виконання основного, паралельного та арбітражного аналізів (згідно методик вимірювання інгредієнтів).

Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу (п. 7.14.1. Правил).

Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якої лабораторії атестованої у даній галузі (або у своєї лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства.

В актах (додатка 3, 5) робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу (п. 7.14.2. Правил).

Відповідно до п. 7.14.3 Правил, у разі розбіжностей основного та паралельного аналізів у межах похибки методик вимірювання інгредієнтів приймається значення основного аналізу. Якщо розбіжності перевищують похибки, які зазначені у відповідних методиках, проводиться арбітражний аналіз проби.

Арбітражний аналіз проводиться лише стосовно тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності.

З цією метою:

- при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується водоканалом і зберігається у холодильній шафі водоканалу від 2-х діб до одного місяця (згідно методик вимірювання інгредієнтів);

- маркувальна паперова стрічка повинна містити наступну інформацію: назва підприємства, дата та час відбору, номер контрольного колодязя, посада, прізвище та підпис представників підприємства та водоканалу;

- при надходженні проби у лабораторію водоканалу для її зберігання у журналі реєстрації проб обовязково робиться запис про цілісність опечатування проби;

- про встановлений факт перевищення результатів аналізів водоканал повідомляє підприємство факсом або телефонограмою та інформує про остаточну дату розпечатування проби (згідно вимог МВВ) для проведення арбітражного аналізу;

- до відкриття проб підприємство надає на адресу водоканалу попередню інформацію (факсом або телефонограмою) щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією;

- відкриття проби для арбітражного аналізу та проведення вимірювань проводиться у присутності представників водоканалу, підприємства та незалежної лабораторії.

Відкриття проби для арбітражного аналізу оформлюється відповідним актом згідно з додатком № 6 (п. 7.14.4. Правил).

Як вбачається з матеріалів справи під час відбору разових проб, проба для проведення арбітражного аналізу, в порушення п. 7.14.4. Правил приймання та скиду стічних вод, відповідачем не відбиралася, що підтверджується приміткою представника позивача в ОСОБА_3 відбору проб від 14.06.2016, підписаному, у тому числі, працівниками відповідача. Відповідно, вказані дії відповідача порушують право позивача на проведення арбітражного аналізу.

Таким чином, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно визнав дії КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради з виставлення рахунку за № 65768 від 31.07.2016 (застосування оперативно-господарської санкції) в частині нарахування плати за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин стічних вод за адресою: м. Дніпро, вул. Юдіна, 11 на суму 6105,13 грн. неправомірними та необовязковою до сплати ПАТ «Прогрес».

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на дотримання ним порядку проведення відбору проб стічних вод та достатню кількість відібраних стічних вод для проведення необхідного аналізу, колегія суддів вважає не доведеним належними доказами з боку відповідача, оскільки згідно ОСОБА_3 відбору проб представником позивача зазначено про відмову представників водоканалу у відборі проби для арбітражного аналізу, про що свідчить наявність примітки позивача в акті. Тобто наведене свідчить про те, що водоканалом відібрано не достатній обєм проб для проведення всіх аналізів без письмового пояснення про це в акті відбору проб.

Посилання апелянта на те, що чинне законодавство не передбачає окремого відбору проби для арбітражного аналізу стічних вод, на думку колегії суддів, свідчить про визнання відповідачем неправомірності своїх дій, оскільки, згідно п. 7.16. Правил обєм відібраної разової проби повинен бути достатнім для виконання основного, паралельного та арбітражного аналізів (згідно методик вимірювання інгредієнтів). Тобто разовий відбір проби стічних вод повинен забезпечити відразу виконання всіх перелічених аналізів, незалежно від їх проведення у майбутньому.

Посилання апелянта на те, що позивачем на час відбору проб не було надано належної тари для відібрання достатньої кількості проби стічних вод, колегія суддів відхиляє, оскільки як вказано вище, згідно п. п. 7.11., 7.12. Правил відібрання разових проб є обовязком саме відповідача.

Також, на думку колегії суддів, безпідставним є посилання апелянта на відсутність поданих позивачем доказів в підтвердження відсутності перевищень ним допустимих концентрацій забруднюючих речовин відповідно до паралельного аналізу відібраної проби, який проведено у лабораторії моніторингу вод та ґрунтів Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, оскільки:

по-перше: вказана лабораторія відповідає критеріям атестації й атестована на право проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про атестацію від 23.10.2012 № 205 (а. с. 87);

по-друге: в матеріалах справи наявна довідка Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції від 08.11.2016 № 01-13/457 про те, що аналіз стічних вод здійснено 14.06.2016 (в день відбору разової проби відповідачем), стічна вода відповідає вимогам «Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська» за № 129 від 19.02.2015 (а. с. 91, 123). Дані обставини також підтверджуються копією з робочого журналу, де вказано час проведення аналізу (а. с. 124).

При цьому, відповідачем не надано жодних доказів, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, на підтвердження того, що відповідний аналіз стічних вод складено з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на те, що позивачем обрано не належний спосіб захисту порушених прав встановлених ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, оскільки оскарження неправомірно виставлених рахунків є способом захисту передбаченого п. 2.3.2. Правил приймання та скиду стічних вод.

В силу ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Законодавчо визначені способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний спосіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають найвищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечить цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України (постанова від 21.05.2012 по справі № 6-20цс11).

Таким чином, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, та матеріали справи не спростовують вищенаведені висновки суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 по справі № 904/7417/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 27.03.2017.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді : Т.А. Верхогляд

ОСОБА_5