ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2017 року Справа № 916/2837/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б., Гольцової Л.А. Губенко Н.М.
перевіривши матеріали касаційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
на рішення та постановуГосподарського суду Одеської області від 30.11.2016 Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2017
у справі№ 916/2837/16 Господарського суду Одеської області
за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
доОдеського міського благодійного фонду соціальної підтримки бідуючих інвалідів ВВВ, учасників БД, удовиць та родин загинувших воїнів, ветеранів праці "Порятунок"
про виселення

ВСТАНОВИВ:

Подана Департаментом комунальної власності Одеської міської ради до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2016 та на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 у справі № 916/2837/16 Господарського суду Одеської області не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Проте, як встановлено колегією суддів, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було подано касаційну скаргу без надання доказів сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради, обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору вказує на те, що скаржник є виконавчим органом Одеської міської ради та фінансується за рахунок місцевого бюджету, самостійного рахунку на якому б у Департаменту перебували кошти не має, а проведення будь-яких платежів здійснюється виключно через казначейську службу, у зв'язку з чим просить відстрочити сплату судового збору до кінця розгляду справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначені доводи заявника касаційної скарги необґрунтованими з огляду на те, що касаційна скарга разом із матеріалами справи надійшла до суду касаційної інстанції 23.03.2017, а отже скаржник після розгляду справи апеляційним судом і до вказаної дати мав можливість у встановленому порядку сплати судовий збір, подавши докази сплати безпосередньо до суду касаційної інстанції; однак скаржником не надано доказів звернення до органів Державної казначейської служби України щодо погодження сплати судового збору, а тому не доведено неможливості сплати судового збору у встановленому розмірі на дату подання касаційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відтак, подання Департаментом комунальної власності Одеської міської ради касаційної скарги без надання доказів сплати судового збору, є підставою для повернення касаційної скарги згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Допущені скаржником порушення вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення касаційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2016 та на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 у справі № 916/2837/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Н. Губенко