РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017Справа №910/2558/17

За позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України «Миргороднафтогазрозвідка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»

про стягнення 537164,34 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Загарук С.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення заборгованості за Договором оренди №132-112/12 від 21.12.2011 в розмірі 537164,34 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умов укладеного між сторонами договору, відповідач належним чином не виконав зобов'язання зі сплати орендної плати за період з червня 2013 року по травень 2014 року внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 272611,62 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховані на вказану заборгованість на підставі ст.625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати в розмірі 242482,38 грн. та три відсотки річних в сумі 22070,34 грн. за порушення відповідачем зобов'язання зі сплати орендної плати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» (орендодавець), Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» (повірнеий) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (орендар), укладено Договір оренди №132-112/12, відповідно до умов якого повірений зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування майно, що є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України», право користування яким передано до статутного капіталу ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», а саме: електромотор СМБО-15-49-8УХЛ2 в кількості 3 шт. (інв.№9363, №9354, №9379); електрокотел АПВ-70 в кількості 1 шт. (інв.№9158) (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, вартість орендованого майна визначена згідно зі звітом про експертну оцінку і становить 1727637 грн. без ПДВ.

Згідно з п.2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

У разі припинення або розірвання цього договору майно повертається орендарем повіреному протягом 5 (п'яти) календарних днів за актом приймання передачі. Майно вважається поверненим повіреному з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, який надається орендарем (п.2.4 Договору).

У відповідності до п.3.1 Договору, орендна лата визначається за домовленістю сторін і є не нижчою від ринкової ціни у даному регіоні, та становить без ПДВ за базовий місяць оренди - листопад 2011 року 18045,52 грн.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.4 Договору, орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Згідно з п.4.3 Договору, орендар зобов'язаний прийняти майно від повіреного, своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання орендарем та повіреним, скріплення їх підписів печатками за умови погодження правлінням НАК «Надра України» і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (в частині зобов'язань орендаря щодо сплати орендної плати - до проведення повного розрахунку з повіреним).

Актом приймання-передачі від 23.12.2011 до Договору оренди №132-112/12 від 21.12.2011 підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду електромотор СМБО в кількості 3 шт. (інв.№9363, №9354, №9379) та електрокотел ЕПВН-70 в кількості 1 шт. (інв.№9158).

На підтвердження факту користування відповідачем орендованим майном, позивачем долучено до матеріалів справи Акти приймання наданих послуг від 31.12.2013, від 31.01.2014, від 28.02.2014, від 31.03.2014, від 30.04.2014, від 22.05.2014, зазначені акти підписано уповноваженими представниками обох сторін та скріплено відповідними печатками підприємств.

Проте відповідач свої зобов'язання зі своєчасної сплати за оренду належним чином не виконав, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 272611,62 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 797 Цивільного кодексу України визначено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договором оренди №132-112/12 від 21.12.2011 в частині своєчасного виконання зобов'язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

Крім того, факт наявності заборгованості у відповідача перед Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України «Миргороднафтогазрозвідка» також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості відповідача відповідно до якої заборгованість останнього перед позивачем становить 272611,62 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 272611,62 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат за період з 23.05.2014 по 31.01.2017 складає 242482,38 грн., сума 3 % річних за вказаний період складає 22070,34 грн., суд дійшов висновку, що позивачем не вірно визначено період нарахування штрафних санкцій, оскільки п.3.4 Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Відтак, періодом виникнення прострочення зі сплати орендної плати слід вважати 11.06.2014.

За таких обставин здійснивши власний перерахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 11.06.2014 по 31.01.2017, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 229084,52 грн. та 3% річних в сумі 21644,62 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві або на підтвердження факту погашення існуючої перед позивачем заборгованості.

В На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 13-А; ідентифікаційний код 35251246) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України «Миргороднафтогазрозвідка» (37600, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Нафтовиків, буд. 1; ідентифікаційний код 01431676) 272611 (двісті сімдесят двi тисячi шістсот одинадцять) грн. 62 коп. заборгованості по орендній платі, 229084 (двісті двадцять дев'ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 21644 (двадцять одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 62 грн. 3% річних та 8057 (вісім тисяч п'ятдесят сім) грн. 47 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 03.04.2017

Суддя Я.В. Маринченко