ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2017 Справа № 920/80/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава", м. Полтава,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2010", с. Біловоди, Сумський район, Сумська область,

про стягнення 4 418 553 грн. 34 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Барковська І.П. (довіреність № 1 від 26.01.2017);

Від відповідача - не з`явився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4 418 553 грн. 34 коп., в тому числі 2 059 186 грн. 11 коп. основного боргу за поставлений товар відповідно до договору поставки № 29/04 від 29.04.2015, 1 378 877 грн. 65 коп. пені, 679 520 грн. 14 коп. 20% річних, 300 969 грн. 44 коп. інфляційних збитків.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач подав Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 22.03.2017.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: вул. Заяровка, буд. 63, с. Біловоди, Сумський район, Сумська область, 42310.

Ухвала господарського суду Сумської області від 07.02.2017 про порушення провадження у справі № 920/80/17, ухвала господарського суду Сумської області від 27.02.2017 про відкладення розгляду справи, які були надіслані за місцезнаходженням відповідача повернуті до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

29.04.2015 між сторонами укладено договір поставки № 29/04, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу насіння, засоби захисту рослин, добрива, а останній - прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, визначену договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 2.3. договору, загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або рахунків-фактур, що зазначені у п. 2.1. договору, та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості та ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід'ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей.

За умовами пункту 3.4. договору, товар, що був переданий відповідачу в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод - додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту отримання за відповідною накладною.

Матеріалами справи, а саме видатковими накладними № 614 від 29.04.2015 на суму 100 800 грн. 00 коп., № 664 від 05.05.2015 на суму 206 882 грн. 88 коп., № 709 від 07.05.2015 на суму 166 823 грн. 99 коп., № 763 від 12.05.2015 на суму 222 139 грн. 98 коп., № 764 від 12.05.2015 на суму 1528 грн. 92 коп., № 897 від 25.05.2015 на суму 350 106 грн. 73 коп., № 898 від 25.05.2015 на суму 54 999 грн. 96 коп., № 922 від 26.05.2015 на суму 43 890 грн. 00 коп., № 923 від 26.05.2015 на суму 75597 грн. 60 коп., № 960 від 29.05.2015 на суму 115 997 грн. 76 коп., № 1048 від 03.06.2015 на суму 459 912 грн. 79 коп., № 1049 від 03.06.2015 на суму 101 970 грн. 00 коп., № 1050 від 03.06.2015 на суму 6930 грн. 00 коп., № 1053 від 03.06.2015 на суму 48 353 грн. 76 коп., № 1081 від 05.06.2015 на суму 327 862 грн. 58 коп., № 1310 від 22.06.2015 на суму 24 030 грн. 60 коп., № 1370 від 09.07.2015 на суму 5600 грн. 00 коп. та довіреностями підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на загальну суму 2 313 427 грн. 55 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 2 059 186 грн. 11 коп.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару на загальну суму 2 313 427 грн. 55 коп. за договором поставки № 29/04 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, доказів оплати отриманого товару у повному обсязі чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідачем не подано.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 059 186 грн. 11 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1.1. договору, за несвоєчасну оплату продукції відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За умовами п. 7.9. договору, сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 років.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату отриманого товару відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 1 378 877 грн. 65 коп., виходячи з суми заборгованості по кожній накладній з урахуванням строків розрахунків, визначених п. 3.4. договору.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.7. договору визначено, що в разі невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього договору відповідач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь позивача, крім суми заборгованості, 20 % річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 20 % річних в загальній сумі 679 520 грн. 14 коп. та інфляційні збитки в загальній сумі 300 969 грн. 44 коп., виходячи з суми заборгованості по кожній накладній з урахуванням строків розрахунків, визначених п. 3.4. договору.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Враховуючи вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, судом встановлено, що при розрахунку пені, 20 % річних та інфляційних збитків, за несвоєчасну оплату товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною № 1370 товар на суму 5600 грн. 00 коп., позивачем невірно вказано початок прострочення виконання грошового зобов'язання, зокрема за видатковою накладною № 1370 товар отриманий відповідачем 09.07.2015, відповідно, з урахуванням п. 3.4. договору, мав бути оплачений до 20.07.2015, початок прострочення виконання грошового зобов'язання - 20.07.2015.

З урахуванням вказаного, судом здійснено перерахунок пені, 20 % річних та інфляційних збитків, за несвоєчасну оплату товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною № 1370 від 09.07.2015, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, виходячи з суми заборгованості 5600 грн. 00 коп. за період з 20.07.2015 по 02.02.2017 щодо пені, 20 % річних, за період з 20.07.2015 по 01.01.2017 щодо інфляційних збитків.

Згідно з розрахунком суду пеня складає 3386 грн. 67 коп., 20 % річних складають 1727 грн. 56 коп., інфляційні збитки - 873 грн. 50 коп. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.5.3. ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "Ліга", ТОВ "Ліга Закон", 2017 та долучений до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 20% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 378 868 грн. 45 коп. пені, 679 517 грн. 07 коп. 20% річних, 300 969 грн. 44 коп. інфляційних збитків.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 грн. 07 коп. 20 % річних, 9 грн. 20 коп. пені суд відмовляє за необґрунтованістю розрахунку.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 66278 грн. 12 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2010" (вул. Заяровка, буд. 63, с. Біловоди, Сумський район, Сумська область, 42310, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава" (вул. Половка, буд. 64Д, м. Полтава, 36010, ) 2 059 186 грн. 11 коп. заборгованості, 1 378 868 грн. 45 коп. пені, 679 517 грн. 07 коп. 20% річних, 300 969 грн. 44 коп. інфляційних збитків, 66 278 грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.03.2017

Суддя Є.А. Жерьобкіна