ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2017Справа № 904/43/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м. Дніпро

до відповідача-1: публічного акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ

відповідача-2: приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків

відповідача-3: приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

про визнання договорів про відкриття кредитних ліній та поруки недійсними

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання недійсними договірів про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений між приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"), № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений між приватним акціонерним товариством "Термолайф" та публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"; про визнання договору поруки від 04.09.2012, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" та публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк") недійсним в частині забезпечення виконання недійсних зобов'язань за:

- договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" (ідентифікаційний код 24481702) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" (ідентифікаційний код 34015182) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії".

Рішенням від 01.03.2016 року, вказані вище вимоги задоволені у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.16р., зазначене рішення скасоване, а у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.03.17 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.16 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.16 р. у справі № 904/43/16 скасовано, а вказану справу передано на розгляд до господарського суду першої інстанції для виконання вимог частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 11112 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до п. 3.1.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розгляд справи № 904/43/16 доручено судді Мельниченко І.Ф.

Відповідно до статей 13, 15 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками.

Так, частиною 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо.

Пунктом 20.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" розяснено, що спори, повязані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник.

У питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

В пункті 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що за загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

За наявності двох чи кількох відповідачів, які є зобовязаними за договором, справа розглядається за місцезнаходженням одного з них за вибором позивача.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Отже, з вищенаведених правових норм вбачається, що спір має розглядатись господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, а саме: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Враховуючи те, що на момент подання позову зобовязаними сторонами за договорами про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО та № 30-В/12/66/ЮО є ПАТ "Харківський коксовий завод" та ПАТ "Термолайф", то, відповідно, такий спір підсудний Господарському суду Харківської області.

Відповідно статті 17 Господарського процесуального кодексу України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

З огляду на викладене, матеріали справи № 904/43/16 підлягають надсиланню за місцем знаходження ПАТ "Харківський коксовий завод" та ПАТ "Термолайф" - в господарський суд Харківської області.

Керуючись статтями 15, 17, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 904/43/16 надіслати за встановленою підсудністю до господарського суду Харківської області.

Суддя ОСОБА_1