ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017р. Справа№ 914/174/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Львів

про стягнення заборгованотсі. Ціна позову: 571 056,52 грн.

та за зустрічною позовною заявою: ОСОБА_1 підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент», м.Київ

про: визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015р.

Суддя Кітаєва С.Б.

при секретарі Папроцькій Б.С.

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_2 представник (довіреність від 06.10.2016р.);

ОСОБА_3 представник (довіреність від 06.10.2017р.);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_4 представник (довіреність від 10 січня 2017р. №14-01/0027).

Права та обовязки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд розяснив представникам сторін. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: Суть спору: Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент», м.Київ заявлено позов до відповідача, ОСОБА_1 підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Львів, про стягнення заборгованості в сумі 571 056,52 грн. з якої: 293202,92 грн. основний борг, 251891,69 грн. інфляційні втрати, 25961,91 грн. три проценти річних.

Ухвалою суду від 26.01.2017р. за даним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2017р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

З підстав, зазначених в ухвалі суду від 15.02.2017р. розгляд справи відкладався на 06.03.2017 року.

27.02.2017р. на розгляд до Господарського суду Львівської області поступила зустрічна позовна заява за №14-01/0269 від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним): Товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю Аремсіль Регіони-СК.

Згідно відомостей у ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих на запит суду станом на 27.02.2017 року, встановлено, що 12.06.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за №9004103 про державну реєстрацію припинення юридичної особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК», , за рішенням засновників; відомості в ЄДР про правонаступників відсутні.

Ухвалою суду від 27.02.2017р. зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом. Розгляд зустрічного позову призначено до спільного розгляду з первісним позовом на 06.03.2017р.

06.03.2017р. за вх..№9117/17 позивач за первісним позовом подав пояснення, у яких заперечив проти задоволення зустрічного позову. (Пояснення судом прийнято і приєднано до матеріалів справи.).

В судовому засіданні 06.03.2017р. оголошувалась перерва до 22.03.2017р. для надання можливості позивачу за зустрічним позовом (відповідачу за первісним позовом) опрацювати та висловити обґрунтовану позицію стосовно заперечень відповідача за зустрічним позовом.

13.03.2017р. за вх..№9892/17 відповідач за первісним позовом (позивач з зустрічним позовом) подав заяву про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та виготовити з наявних в ній документів копії. Зазначена заява судом задоволена: представник відповідача за первісним позовом ознайомився з матеріалами справи , виготовив копії із документів справи.

22.03.2017р. за вх..№11123/17 позивач з первісним позовом (відповідач з зустрічним позовом) подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме залізничних накладних на поставку товару по видаткових накладних. (Клопотання з документами судом прийнято і приєднано до матеріалів справи).

Позивач за первісним позовом (відповідач з зустрічним позовом) явку представників в судове засідання забезпечив. З підстав наведених у позовній заяві, наданих суду поясненнях та запереченнях представники позивача просять первісний позов задоволити: стягнути з ДП Львівський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь ТзОВ «К-2» Інвестмент» 293 202,92 грн. основного боргу, 251 891,69 грн. інфляційних втрат, 25961,91 грн. 3% річних, а у задоволенні зустрічного позову просять відмовити.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) явку представника в судове засідання забезпечив, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві та наданих суду поясненнях зустрічні позовні вимоги підтримав та просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю Аремсіль Регіони-СК. В задоволенні первісного позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази в порядку ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

17 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Артемсіль Регіони-СК» (Постачальник) та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Покупець) було укладено Договір поставки (купівлі-продажу) № 52 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов»язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов»язується прийняти і оплатити наступний товар: сіль для промислового перероблення ДСТУ 4246 2003 кам»яна, сорт вищий, крупність 3, без пакування ( надалі Товар).

У п.1.2 Договору сторони погодили, що кількість, ціна та асортимент Товару визначається згідно специфікації, яка є невід»ємною частиною цього Договору.

Загальна вартість Товару за цим Договором складає 2 500 000 тис. грн. (два мільйона п»ятсот тисяч гривень 00 коп.) в тому числі ПДВ 416 666,66 тис.грн. ( п.3.1 Договору).

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 Договору вартість тари, упаковки, маркування за цим Договором включається у загальну вартість Товару. Ціна за одиницю товару згідно специфікації .

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: відстрочки платежу на 20 (двадцять) календарні дні Покупцем після пред»явлення Постачальником (отримання від Постачальника) рахунку на оплату Товару (далі-рахунок) і передачі документів, зазначених пунктом 4.2 Договору.

Відповідно ж до п.4.2 Договору до рахунка додаються: документи, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду Товару чинним законодавством.

Сторони свідчать (п.4.3 Договору), що Покупець зобов»язується розрахуватись з Постачальником за отриманий Товар протягом 15 календарних днів з моменту поставки Товару.

Витрати, пов»язані з доставкою вантажу, відшкодовуються Покупцем по фактичних даних на підставі рахунку-фактури, що виставляється Постачальником, та документів перевізника (залізниці), згідно п.4.4 Договору.

Відповідно до п.5.1 Договору строк (термін) поставки (передачі) Товарів за Договором: Постачальник здійснює поставку Товару на умовах FCA (франко перевізник згідно правил ІНКОТЕРМС 2010). На поставку кожної наступної партії Товару Покупець надає Постачальнику письмову заявку. У заявці Покупця вказується: найменування товару; кількість товару; умови поставки згідно умов ІНКОТЕРМС 2010.

Постачальник розглядає заявку Покупця протягом 2 робочих днів та погоджує її, або надає покупцю обґрунтовані заперечення у письмовій формі.

Постачальник здійснює поставку партії Товару на умовах, що передбачені цим Договором, залізничним транспортом.

Відповідно до п.5.2 Договору Товар постачається окремими партіями на протязі з грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року за заявками Покупця.

У п.5.4 Договору сторони узгодили, що датою постачання Товару вважається дата, зазначена на штемпелі залізничної станції відправлення на накладній (квитанції) про прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до п.п.6.1.2 п.6.1 та п.п.6.3.3 п.6.3 Договору Покупець і Постачальник зобов»язані належним чином виконувати умови Договору, а відповідно до п.п.6.2.5 п.6.2 та п.п.6.4.4 п.6.4 - Покупець і Постачальник мають право користуватися правами, передбаченими Договором та чинним в Україні законодавством.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до повного його виконання. Строк дії вказаного Договору може бути пролонгований на вказаний період за взаємною згодою сторін згідно заявки. ( п.10.1).

Договір укладається і підписується у 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу (п.10.2).

Якщо інше не передбачено цим Договором або законодавством, зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору (п.10.4).

Зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді або у цьому Договорі.(п.10.5).

Якщо інше прямо не передбачено цим Договором або законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору ( п.10.6).

Відповідно до умов у п.11.1, після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися при тлумаченні умов цього Договору.

Відповідно до п.11.3 додаткові угоди, специфікації та додатки до цього Договору є його невід»ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками.

Цей Договір укладається при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу (п.11.4).

Відповідно до п.11.5 Договору, відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим Договором однією із Сторін до інших (третіх) осіб допускається виключно за умови письмового погодження з іншою Стороною.

Відповідно до п.11.6 Договору сторони зобов»язуються зберігати в таємниці інформацію, що надається кожною із Сторін в зв»язку з виконанням даного Договору, не відкривати і не розголошувати цю інформацію будь-якій третій особі без попередньої письмової згоди на те іншої Сторони.

Розділ Х11 Договору містить відомості про місцезнаходження та банківські реквізити Сторін, зокрема про Постачальника ТОВ «Артемсіль регіони СК»: місцезнаходження за адресою 08500, Київська область, м.Фастів, вул.Червоний Шлях, 10 ; .

Договір підписаний повноважними особами: зі сторони Покупця директором ОСОБА_5, зі сторони Постачальника директором ОСОБА_3, їх підписи скріплені гербовими печатками юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальність «Артемсіль Регіони-СК» (Постачальника) та ОСОБА_1 підприємства «Львівським облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Покупця).

Постачальником і Покупцем належним чином підписано та завірено гербовими печатками Специфікацію №1 (яка є невід»ємною частиною Договору №52 від 17 грудня 2013 року) та у якій Сторонами погоджено назву продукції згідно ГОСТУ та ТУ, яка підлягає поставці за Договором, кількість, ціну товару в грн. за 1 т., в т.ч.ПДВ без врахування з/тарифу та по вагонної, загальну вартість товару з ПДВ.

У період дії Договору, на виконання його умов, ТОВ «Артемсіль Регіони- СК» здійснювало поставку Покупцю товару, партіями.

Підтвердженням передачі та прийманням Товару є підписанні уповноваженими представниками Сторін, та скріплені печатками Постачальника і Покупця видаткові накладні.

Протягом дії Договору Постачальник здійснив передачу Покупцю наступних партій Товару: № РН-0001698 від 19 грудня 2013 р., на суму - 32 304,00 грн.; № РН-0001712 від 19 грудня 2013 р., на суму - 32 200,00 грн.; № РН-0001715 від 19 грудня 2013 р., на суму - 33 043,20 грн.; №РН-0001716 від 19 грудня 2013 р., на суму - 33 043,20 грн.; №РН-0001717 від 19 грудня 2013 р., на суму - 33 043,20 грн.; № РН-0001720 від 19 грудня 2013 р., на суму - 32 304,00 грн.; № РН-0001721 від 19 грудня 2013 р., на суму - 33 494,40 грн.; №РН-0001820 від 25 грудня 2013 р., на суму - 33 086,40 грн.; № РН-0001821 від 25 грудня 2013 р., на суму - 32 256,00 грн.; № РН-0001823 від 25 грудня 2013 р., на суму - 32 256,00 грн.; № РН-0001824 від 25 грудня 2013 р., на суму - 33 086,40 грн.; № РН-0000002 від 4 січня 2014 р., на суму - 33 086,12 грн.

Загальна сума поставленого Товару Постачальником за Договором ДП «Львівським облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - 393 202,92 грн.

ДП «Львівським облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відносно отриманого Товару здійснив часткову оплату Постачальнику, ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК», а саме - 15.01.2014 р., перерахувавши на рахунок останнього кошти в сумі 100 000,00 грн.

Вартість неоплаченого Товару по Договору поставки (купівлі-продажу) № 52 від 17 грудня 2013 року склала 393 202,92- 100 000,00 = 293 202,92 грн. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Підставою заявлених позовних вимог за первісним позовом є Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК» («Первісний кредитор») в особі директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» («Новий кредитор»), в особі генерального директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, які в подальшому разом іменуються «Сторони» (надалі Договір 1).

Відповідно до п.1.1 Договору 1, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор стає кредитором, набуваючи право вимоги належне Первісному кредиторові, що закріплене в Договорі поставки (купівлі-продажу) №52 від 17.12.2013р. (надалі іменується «Основний договір»), укладеного між Первісним кредитором та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ( надалі-Боржник).

Відповідно до п.1.2 Договору 1, згідно даного Договору Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, крім того, має право вимагати сплати неустойки (пені, штрафних санкцій), що передбачена Основним договором за неналежне виконання Боржником зобов»язань передбачених Основним договором.

Відповідно до п.1.5 Договору 1, Первісний кредитор відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання Боржником його обов»язків.

Відповідно до п.3.1 Договору 1, у випадку порушення умов даного Договору, Сторона несе відповідальність, визначену Основним договором та чинним законодавством України.

У п.4.1 Договору 1 зазначено, що підписанням даного Договору Новий кредитор підтверджує, що ним отримані від Первісного кредитора документи, які підтверджують право вимоги до Боржника.

Сторони несуть повну відповідальність за правильність вказаних ними у цьому Договорі реквізитів та зобов»язуються своєчасно (протягом 5-ти календарних днів) у письмовій формі повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несуть ризик настання пов»язаних із ним несприятливих наслідків ( п.4.2).

Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід»ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками (п.4.3).

Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, один із примірників даного Договору передається Боржнику ( п.4.4).

Даний Договір укладений з урахуванням ст.512-ст.517 Цивільного кодексу України (п.4.5).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов»язань за Основним договором ( п.4.6).

Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року є двостороннім договором, укладеним між двома сторонами: ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» ( Первісний кредитор) та ТОВ «К-2» Інвестмент» (Новий кредитор).

Вказаний договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року, було направлено Товариством «К-2» Інвестмент» ОСОБА_1 підприємству «Львівським облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 26.02.2016р. в додаток до листа №23/02-1 від 23 лютого 2016 року, що підтверджується описом про вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 26.02.2016 р.

Станом на дату надіслання Боржнику листа з договором (що підтверджується отриманим судом, за вчиненим запитом Витягом, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи, ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК», за рішенням засновників (дата 12.06.2015р. запис за №9004103). Станом на дату укладення Договору 1 (09.06.2015р. ), що теж підтверджується отриманим судом Витягом, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містив відомості про перебування юридичної особи (ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК») у процесі припинення: « 27.03.2015, в стані припинення, за рішенням засновників» та , як вбачається з відомостей у графі ОСОБА_3 «прізвище, ім»я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» містив наступні відомості: «ОСОБА_6, 26.03.2015 (згідно статуту) керівник, ОСОБА_6, 26.03.2015 (згідно статуту підписант, ОСОБА_6 голова комісії з припинення або ліквідатор».

Позивач за первісним позовом (ТОВ «К-2» Інвестмент» стверджує, що з урахуванням Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року, права Постачальника по Договору поставки (купівлі-продажу) №52 від 17.12.2013р., перейшли до ТОВ «К-2» Інвестмент» (Позивача за первісним позовом), в тому числі право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. Відтак, вважає, що Відповідач (Позивач за первісним позовом) повинен сплатити Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом): суму основного боргу -293 202,92 грн., а також суму втрат від інфляції з урахуванням установленого індексу інфляції за весь період прострочення що становить - 251 891,69 грн., три процента річних від суми основного боргу, що становить - 25 961,91 грн., нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та розрахунки яких наведені у Додатку №1 до позовної заяви.

Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним) підтвердив відсутність письмового , передбаченого п.11.5 Договору поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013 року, погодження ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України на укладення договору про відступлення права вимоги від 09.06.2017 року, однак не вважає, що зазначене є підставою для визнання Договору про відступлення права вимоги (цесії) недійсним. На думку Позивача за первісним (Відповідача за зустрічним) позовом умовами договору поставки (купівлі-продажу) №52 від 17.12.2013 року заборони, в розумінні ст.516 ЦК України, не встановлено, однак передбачено застереження про необхідність письмової згоди сторони як на відступлення права вимоги, так і на переведення боргу, що не робить угоду про відступлення права вимоги абсолютно недійсною. Відповідач за зустрічним позовом (ТОВ «К-2 «Інвестмент») здійснило письмове повідомлення боржника (ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») про укладення Договору відступлення права вимоги (цесії) від 09.06.2015р., що не заперечується останнім, однак, як повідомляє, відповіді чи відмови щодо здійсненого відступлення права вимоги Відповідач ( Позивач за первісним позовом ТОВ «К-2 Інвестмент») не отримав. Покликається на те, що відносно отримання товару за Договором поставки (купівлі-продажу) №52 від 17.12.2013 року Позивач (відповідач за первісним позовом), також не заперечує, а отже, після отримання товару за договором поставки, у Позивача (Відповідача за первісним позовом), з»явився обов»язок здійснити оплату отриманого товару. Вважає, що укладений договір про відступлення права вимоги від 09.06.2015р. не порушує прав та інтересів Позивача (Відповідача за первісним позовом), не створює нових прав чи обов»язків. Вважає, що не здійснення оплати за отриманий товар можна взагалі розцінювати як безпідставне отримання майна.

В свою чергу, позивач за зустрічним позовом (ДП «Львівським облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») вважає первісні позовні вимоги ТзОВ «К-2» Інвестмент» незаконними та безпідставними, у звязку з чим подав зустрічний позов, про визнання Договору про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015 р. недійсним, мотивуючи наступним.

12.06.2015 р. ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» було припинене та виключено з Єдиного державного реєстру, відтак, 09.06.2015 р. оспорюваний договір не міг бути підписаний директором Товариства.

06.04.2015р. була призначена ліквідаційна комісія (Ліквідатор) ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» і станом на 09.06.2015р. директор не мав повноважень вчиняти будь-які дії від імені ТОВ «Артемсіль Регіони-СК», в тому числі укладати оспорюваний договір.

Посилаючись на положення ч.5 ст.105 ЦК України, стверджує, що в ТОВ «Артемсіль Регіони СК» станом на 09.06.2015р. уже була проведена перевірка органу ДФС, були припинені всі права та обов»язки, у тому числі й щодо розрахунків з учасниками (засновниками), був зданий, затверджений засновниками, ліквідаційний баланс, який складається після проведення розрахунків з контрагентами та учасниками, а отже після проведення перевірок, подання ліквідаційного балансу та усіх розрахунків у ліквідатора також не було повноважень підписувати будь-які договори на розпорядження коштами ліквідовуваного підприємства.

Позивач не був Стороною оспорюваного договору, а згідно ст.511 ЦК України - зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Пунктом 11.5 Договору № 52 чітко зазначено, що «Відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим Договором однією із сторін до інших (третіх) осіб допускається виключно за умови письмового погодження з іншою Стороною».

Отже, оспорюваний договір міг бути укладений лише за умови попереднього його погодження з іншою стороною, тобто - із Позивачем за зустрічним позовом.

Згідно частини третьої ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Такі ж вимоги встановлено частиною першою ст. 516 ЦК України, якою передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач за зустрічним позовом заявляє, що такого погодження на укладення договору про відступлення права вимоги не надавав, а укладення Договору про відступлення права вимоги (цесії) без його згоди - суперечить згаданим вище нормам Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: ч. 1 та 2 ст. 203 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Крім цього, пунктом 11.6 Договору №52 передбачено, що «Сторони зобов'язуються зберігати в таємниці інформацію, що надається кожною із Сторін в звязку з виконанням даного Договору, не відкривати і не розголошувати цю інформацію будь-якій третій особі без попередньої письмової згоди на те іншої Сторони»

Дозволу на розголошення чи відкриття будь-якої інформації у звязку з виконанням Позивач за зустрічним позовом також не надавав, а оскільки ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» не лише відкрив і розголосив її третій особі (Відповідачу за зустрічним позовом), але і передав документи, то має місце порушення умов Договору №52 Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК», а відтак оспорюваний договір був укладений з грубим порушенням договірних відносин первинним кредитором, стверджує ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

За наведеного, Позивач за зустрічним позовом стверджує, що укладення оспорюваного договору між Відповідачем за зустрічним позовом (ТОВ «К-2» Інвестмент») та ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» по зобовязаннях, що виникли з договору поставки №52 від 17.12.2013р., суперечить вищевикладеним нормам законодавства та є грубим порушенням прав сторони Договору №52, тобто, Позивача за зустрічним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормами Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ст. 179 ГК України).

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Предметом спору в даній справі за зустрічним позовом є визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015р., укладеного між ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК» та ТзОВ «К-2» Інвестмент».

Так, відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, суд зазначає, що заявляючи відповідний позов про визнання недійсним договору, позивач в будь-якому випадку повинен довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, в силу наведених норм, за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Водночас, відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Так, відповідно до п.11.5 Договору №52 поставки ( купівлі-продажу) від 17 грудня 2013 року, укладеного між ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», сторони за цим договором не мають права без попереднього письмового погодження передавати чи відступати свої обовязки чи права за цим договором будь-якій третій стороні. (п.11.5 (дослівно): «Відступлення права вимоги та(або) переведення боргу за цим Договором однією із Сторін до інших (третіх) осіб допускається виключно за умови письмового погодження з іншою Стороною».).

Тобто, Договір поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013 року передбачає умову відступлення прав за цим договором виключно попереднє письмове погодження іншої сторони.

Отже, укладаючи договір купівлі-продажу, сторони скористались наданим їм законодавством правом та встановили умову, що кредитор у договорі може бути замінений виключно за згодою боржника.

Матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» письмового погодження боржника (ОСОБА_1 підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») на укладення Договору відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року. Позивач за первісним позовом підтвердив, що передбачене п.11.5 Договору поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013р. письмове погодження боржника відсутнє.

Отже, відступлення ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК» прав за Договором поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013р. на користь ТзОВ «К-2» Інвестмент» могло відбуватися виключно за наявності попереднього письмового погодження ОСОБА_1 підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» , боржника за Договором поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013р., а тому, відсутність такого погодження свідчить про порушення сторонами під час укладення оспорюваного Договору від 09 червня 2015р. про відступлення права вимоги (цесії) приписів п. 11.5 Договору поставки (купівлі-продажу) №52 від 17 грудня 2013 року та ч. 1 ст. 516 ЦК України, що у свою чергу, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України Договору про відступлення права вимоги.

Відсутність письмової згоди боржника на заміну кредитора у зобовязанні, якщо обов»язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги як такого, що суперечить вимогам частини першої статті 516 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 15.04.2015 у справі № 3-43гс15, та від 15.04.2015 у справі № 910/6098/14..

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 Господарського процесуального кодексу, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтованими, документально підтвердженими і такими, що підлягають задоволенню.

Наведені Відповідачем за зустрічним позовом заперечення не впливають на правильність прийнятого судом рішення за результатами розгляду зустрічного позову.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов»язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонами результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину ( п.2.5 Постанови пленуму ВГСУ №11 від 29 травня 2013 року).

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

У зв»язку з визнанням недійсним Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 09 червня 2015 року , не підлягають задоволенню вимоги ТзОВ «К-2» Інвестмент» про стягнення заборгованості за первісним позовом в сумі 571 056,52 грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За вищенаведеного суд приходить до висновку, що в первісному позові слід відмовити повністю, зустрічний позов про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015р підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд первісного та зустрічного позовів покладаються на ТзОВ «К-2» Інвестмент».

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 2,4-3,12, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задоволити повністю.

3. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 09.06.2015р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю Аремсіль Регіони-СК.

4. Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» (04119, м.Київ, вул.Якіра, 8, офіс 48, ) на користь ОСОБА_1 підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (79053, м.Львів, вул.Володимира Великого, 54, ) 1600,00 грн. судового збору.

5. Наказ видати в відповідності до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2017р.

Суддя Кітаєва С.Б.