РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017Справа №910/11755/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 22 822,22 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № б/н від 30.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 505/2016 від 03.01.2017 р.

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Талісман Страхування" подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" про стягнення 22 822,22 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.07.2015 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Талісман Страхування" та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування транспортних ризиків № 2363.01.15, яким застраховано автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_5.

09.10.2015 р. у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Daewoo, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.11.2015 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страхувальник подав заяву страховику про настання випадку та виплату страхового відшкодування.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Талісман Страхування" на виконання умов договору, виплатило страхове відшкодування в розмірі 28 391,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 17.11.2015 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Daewoo, д.н. НОМЕР_3, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", згідно полісу № АІ/8263855..

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.09.2016 р. у справі № 910/11755/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" 11 308 грн. 98 коп. - заборгованості, 1450 грн. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 02.09.2016 р. у справі № 910/11755/16 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2017 р. касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" задоволено частково. Рішення господарського суду м. Києва від 02.09.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 р. у справі №910/11755/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/11755/16 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.02.2016 р. прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 20.03.2016 р.

20.03.2017 р. до загального відділу діловодства господарського суду позивач подав пояснення по справі.

У судовому засіданні 20.03.2017 р. представник відповідача подав пояснення по справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якого просить стягнути страхове відшкодування в розмірі 11 308,98 грн.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

30.07.2015 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Талісман Страхування" та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування транспортних ризиків № 2363.01.15, яким застраховано автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_5.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

09.10.2015 р. у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Daewoo, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Відповідно до довідки відділу Управління патрульної служби МВСУкраїни в м. Києві про пошкодження транспортних засобі, 09.10.2015 р. на перехресті проспекту Юрія Гагаріна та вулиці Будівельників внаслідок ДТП автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження: передній бампер, решітка радіатора, решітка бамперу, передній значок, подряпина капоту та номерний знак.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва № 755/20201/15-п від 20.11.2015 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страхувальник подав заяву страховику про настання випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № 123024535 від 15.10.2015 р. вартість відновлювального ремонту становить 41 654,83 грн.

Страховик склав страховий акт № 01083.1501.01к від 10..2015 р. та розрахунок до нього, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 39 904,83 грн., з яких 11 513,25 грн. утримання не сплаченої страхувальником страхової премії та 28 391,58 грн. страхове відшкодування, що підлягає виплаті.

Листом ПАТ «Ідея Банк» вих.. № 06.2/172340 від 09.11.2015 р. надав згоду на зарахування страхового відшкодування на розрахунковий рахунок СТО, що здійснив ремонт автомобіля Skoda, д.н. НОМЕР_5.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Талісман Страхування" на виконання умов договору, виплатило страхове відшкодування в розмірі 28 391,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 17.11.2015 р.

Між позивачем та ОСОБА_3 укладено угоду № 2 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 11.111.2015 р., відповідно до якої на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України сторона-1 та сторона-2 проводять зарахування зустрічних однорідних вимог, зазначених у п.п.1, 2 даної угоди, на суму 11 513,28 грн. Дата проведення цього зарахування - 11 листопада 2015 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Daewoo, д.н. НОМЕР_3, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", згідно полісу № АІ/8263855., франшиза становить 0,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди в розмірі 41 654,83 грн.

Відповідач частково здійснив виплату в розмірі 17 082,00, грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки ним виплачено розмір страхового відшкодування в розмірі 17 082,61 грн. із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,44.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, значення Е 3 приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Оскільки, рік випуску транспортного засобу Skoda, д.н. НОМЕР_5 є 2012 р., тобто строк експлуатація становить 3,83 р. на день ДТП пробіг автомобіля складає 155 921 км (нормативний середньорічний пробіг становить 22 600), тому твердження відповідача є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Також, відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності.

Позивач надав звіт № 890 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу від 04.11.2015 р., з якого вбачається що вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,3999) становить 27 495,33 грн.

Із звіту № 110214 про визначення розміру заподіяної шкоди від 26.05.2016 р., зроблений ФОП ОСОБА_6, наданий відповідачем, видно що вартість заподіяної шкоди, завданого власнику автомобіля становить 17 082,61 грн. та вартість відновлювального ремонту складає 26 643,94 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,44).

Сторони надали суду докази, що підтверджують право оцінювачів як фахівців з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, займатися оціночною діяльністю.

Проте, відповідач зауважив, що у акті огляду ТЗ від 30.07.2015 р. автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_5 має пошкодження капоту у вигляді сколу, а під час ДТП даний автомобіль отримав додатково пошкодження капоту та підлягав заміні і пофарбуванню, тобто деталь підлягала фарбуванню до ДТП.

Також, в акті огляду КТЗ від 12.10.2015 р., довідці ДАІ не зазначено, що було пошкоджено карту дверей (12 968,09 грн.).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи вищезазначене розмір страхового відшкодування складає: 27 495,33 грн. (відповідно до звіту № 890 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу від 04.11.2015 р.) - 17 082,61 грн. (часткова сплата відповідача) - (12 968,09-10% (1-03999) = 7 005,00 грн. (карта дверей, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та 10% знижки, що застосовувалась при розрахунку у звіті) = 3 407,72 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_5, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 962,81 грн., на відповідача - 415,19 грн.

На підставі викладеного, керуючись 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 39, ) страхове відшкодування в розмірі 3 407 (три тисячі чотириста сім) грн. 72 коп., судовий збір в розмірі 415 (чотириста п'ятнадцять) грн. 72 коп. та судовий збір за подачу касаційної скарги розмірі 498 (чотириста дев'яносто вісім) грн. 23 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 28.03.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий