номер провадження справи 12/15/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 Справа № 908/173/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/173/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед»

про стягнення 83577,18 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, директор ТОВ «СЄМАТ», довідка АА № 811356

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 01.03.2017 року

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед» про стягнення грошових коштів за договором поставки № 2302/16 від 23.02.2016 року в сумі 83577,18 грн.

07.02.2017 року через канцелярію від позивача, в порядку ст. 22 ГПК України, до суду надійшло клопотання про залучення пояснень, в яких зазначив, що грошові кошти у загальній сумі 1065964,16 грн., які сплачені відповідачем та підтверджується банківськими виписками повністю зараховані позивачем за поставлений товар по договору поставки №2302/16 від 23.02.2016 року. Окрім того, позивач зазначив, що прийом товару з боку відповідача здійснювався уповноваженою особою відповідача, про що свідчать підпис та печатка на видаткових накладних. Також, позивач зазначив, що факт отримання товару також підтверджується частковою оплатою товару та прийнятими відповідачем через Єдиний реєстр податковими накладними.

Через канцелярію суду 01.03.2017 року, в порядку ст. 22 ГПК України, від позивача надійшли пояснення в яких зазначив, що постачання товару здійснювалось в кількості та по цінам, вказаним у специфікаціях №1 від 23.02.2016 року та №2 від 01.06.2016 року до договору поставки №2302/16 від 23.02.2016 року. По специфікації №1 було відвантажено товару на загальну суму 351274,28 грн., що перевищує суму самої специфікації. Але повний розрахунок за цей товар свідчить про погодження відповідачем ціни, якості та кількості відвантаженої продукції. Будь-якого спору з поставок по специфікації № 1 з жодної сторони немає. Зазначає, що з 01.06.2016 року сторони домовились про підвищення ціни товару та підписали нову специфікацію № 2 від 01.06.2016 року на загальну суму 864000,00 грн. На умовах цієї специфікації (починаючи з 01.06.2016 року) позивач відвантажив товар на загальну суму 798267, 06 грн., але відповідач розрахувався лише у сумі 714 689,88 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем склала 83577,18 грн.

21.03.2017 року через канцелярію суду від відповідача в порядку ст. 59 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній визнає факт поставки позивачем товару за видатковими накладними №000143 від 31.10.2016 року та №000145 від 02.11.2016 року на загальну суму 98249,28 грн. Окрім того відповідач зазначив що, позивач своєчасно не надав передбачені договором сертифікати якості товару, що надало передумови відповідачу сумніватись у якості поставленого товару та змусило звернутися до випробувальної лабораторії ТОВ «Хімбудмаркет» для проведення незалежної експертизи якості поставленого товару. Зазначає, що відповідно до паспортів № 314 та № 315 був проведений аналіз зразків поставленого позивачем товару відібраних в період з 31.10.2016 по 04.11.2016 року, які підтверджують неналежну якість поставленого товару та небажаність використання поставленого товару для будівельних матеріалів. При цьому вказує, що відповідач направив на адресу позивача лист № 18 від 20.03.2017 з вимогою надати згоду на зменшення вартості товару поставленого за видатковими накладними № 000143 від 31.10.2016 та № 000145 від 02.11.2016 року на 10 відсотків тобто на 9824,93 грн. у звязку з неналежною якістю товару, однак вимога про зменшення вартості товару позивачем не виконана.

Представник позивача в судовому засіданні 21.03.2017 року підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.03.2017 року проти позову заперечив.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 23.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ», далі Постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед», далі Покупець, було укладено договір поставки № 2302/16, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобовязується поставляти (передати у власність), а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар, у асортименті, на умовах, в кількості та строки, вказані в Специфікаціях до Договору, які є невідємною його частиною, далі Додатках.

Сторонами у справі складні на підписані специфікації №1 від 23.02.2016 року на суму 30006,00 грн. та № 2 від 01.06.2016 року 864000,00грн.

Розділом 2 Договору, сторони визначили умови поставки товару. Зокрема, Постачальник поставляє товар автомобільними нормами на базисних умовах СРТ склад Покупця, відповідно Інкотермс 2000 р. (п. 2.1). Датою поставки вважається дата, зазначена у видаткових накладних (п. 2.2). Разом із товаром Постачальник надає Покупцю наступні документи: рахунок-фактуру 1 екз. (оригінал), видаткову накладну 1 екз. (оригінал) (п. 2.3).

Пунктом 3.1. Договору, передбачено, що ціна та загальна вартість партії товару зазначається в Специфікаціях до Договору.

Відповідно до розділу 4 договору, оплата узгодженої сторонами партії товару, поставленого за Договором, проводиться Покупцем в українській гривні на розрахунковий рахунок Постачальника, не пізніше 5 (пяти) банківських днів від дати поставки.

Розділом 5 Договору сторони узгодили, що кількість товару визначається попередніми заказами Постачальника на кожну партію товару та зазначається у товарносупровідних документах та Додатках до Договору. Якість товару відповідає стандартам країни походження товару або технічним характеристикам його виробника та підтверджується відповідними сертифікатами якості заводу-виробника або Постачальника. Претензії за якістю товару приймаються на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки.

Згідно з п. 6.2 Договору, покупець зобовязаний прийняти товар в відповідності з порядком, передбаченим Договором та оплатити товар у відповідності з п. 4.1 вказаного Договору.

Сторони встановили, що договір вступає в силу після його підписання та діє до грудня 2016 року.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов договору свої зобовязання з оплати за отриманий товар в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 83577,18 грн.

В своїх письмових поясненнях позивач зазначає, що за специфікацією №1 від 23.02.2016 року було відвантажено товару на загальну суму 351274,28 грн., що перевищує суму самої специфікації, але повний розрахунок за цей товар свідчить про погодження відповідачем ціни, якості та кількості відвантаженої продукції.

Так, на виконання умов договору відповідачу було поставлено товар на загальну суму 1149541,34 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

- № РН-0000010 від 29.02.2016 року на суму 29455,90 грн.;

- № РН-0000011 від 03.03.2016 року на суму 29257,85 грн.;

- № РН-0000013 від 14.03.2016 року на суму 29283,85 грн.;

- № РН-0000017 від 22.03.2016 року на суму 26281,26 грн.;

- № РН-0000020 від 25.03.2016 року на суму 35487,10 грн.;

- № РН-0000027 від 04.04.2016 року на суму 17623,52 грн.;

- № РН-0000032 від 08.04.2016 року на суму 5963,20 грн.;

- № РН-0000036 від 14.04.2016 року на суму 23784,76 грн.;

- № РН-0000040 від 18.04.2016 року на суму 40748015 грн.;

- № РН-0000045 від 04.05.2016 року на суму 53466,70 грн.;

- № РН-0000050 від 10.05.2016 року на суму 14424,89 грн.;

- № РН-0000057 від 17.05.2016 року на суму 17341,46 грн.;

- № РН-0000058 від 23.05.2016 року на суму 28155,64 грн.;

- № РН-0000065 від 03.06.2016 року на суму 28829,76 грн.;

- № РН-0000067 від 10.06.2016 року на суму 31987,44 грн.;

- № РН-0000083 від 04.07.2016 року на суму 65234,16 грн.;

- № РН-0000084 від 04.07.2016 року на суму 18763,92 грн.;

- № РН-000089 від 19.07.2016 року на суму 116780,40 грн.;

- № РН-000094 від 28.07.2016 року на суму 124554,24 грн.;

- № РН-000083 від 03.08.2016 року на суму 6156,00 грн.;

- № РН-000090 від 15.08.2016 року на суму 18837,00 грн.;

- № РН-000103 від 25.08.2016 року на суму 12432,00 грн.;

- № РН-000106 від 01.09.2016 року на суму 116495,28 грн.;

- № РН-000107 від 02.09.2016 року на суму 6130,08 грн.;

- № РН-000108 від 05.09.2016 року на суму 6489,60 грн.;

- № РН-000114 від 14.09.2016 року на суму 6451,92 грн.;

- № РН-000115 від 14.09.2016 року на суму 5869,50 грн.;

- № РН-000126 від 03.10.2016 року на суму 6503,76 грн.;

- № РН-000131 від 07.10.2016 року на суму 119519,28 грн.;

- № РН-000133 від 17.10.2016 року на суму 3337,20 грн.;

- № РН-000142 від 31.10.2016 року на суму 5646,24 грн.;

- № РН-000143 від 31.10.2016 року на суму 90672,48 грн.;

- № РН-000145 від 02.11.2016 року на суму 7576,80 грн.

Вказані видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Також позивачем були виписані наступні рахунки:

- № СФ-0000011 від 29.02.2016 року на суму 29455,90 грн.;

- № СФ-0000012 від 01.03.2016 року на суму 29257,85 грн.;

- № СФ-0000014 від 04.03.2016 року на суму 29283,85 грн.;

- № СФ-0000018 від 21.03.2016 року на суму 26281,26 грн.;

- № СФ-0000019 від 22.03.2016 року на суму 35487,10 грн.;

- № СФ-0000029 від 04.04.2016 року на суму 17623,52 грн.;

- № СФ-0000032 від 08.04.2016 року на суму 5963,20 грн.;

- № СФ-0000036 від 14.04.2016 року на суму 23784,76 грн.;

- № СФ-0000040 від 18.04.2016 року на суму 40748015 грн.;

- № СФ-0000045 від 04.05.2016 року на суму 53466,70 грн.;

- № СФ-0000051 від 10.05.2016 року на суму 14424,89 грн.;

- № СФ-0000056 від 16.05.2016 року на суму 17341,46 грн.;

- № СФ-0000060 від 23.05.2016 року на суму 28155,64 грн.;

- № СФ-0000068 від 01.06.2016 року на суму 28829,76 грн.;

- № СФ-0000072 від 10.06.2016 року на суму 31987,44 грн.;

- № СФ-0000090 від 04.07.2016 року на суму 65234,16 грн.;

- № СФ-0000089 від 04.07.2016 року на суму 18763,92 грн.;

- № СФ-000095 від 19.07.2016 року на суму 116780,40 грн.;

- № СФ-000099 від 28.07.2016 року на суму 124554,24 грн.;

- № СФ-0000102 від 03.08.2016 року на суму 6156,00 грн.;

- № СФ-0000111 від 15.08.2016 року на суму 18837,00 грн.;

- № СФ-0000120 від 25.08.2016 року на суму 12432,00 грн.;

- № СФ-0000123 від 01.09.2016 року на суму 116495,28 грн.;

- № СФ-0000124 від 02.09.2016 року на суму 6130,08 грн.;

- № СФ-0000126 від 05.09.2016 року на суму 6489,60 грн.;

- № СФ-0000133 від 14.09.2016 року на суму 6451,92 грн.;

- № СФ-0000134 від 14.09.2016 року на суму 5869,50 грн.;

- № СФ-0000145 від 03.10.2016 року на суму 6503,76 грн.;

- № СФ-0000151 від 07.10.2016 року на суму 119519,28 грн.;

- № СФ-0000153 від 17.10.2016 року на суму 3337,20 грн.;

- № СФ-0000163 від 31.10.2016 року на суму 5646,24 грн.;

- № СФ-0000164 від 31.10.2016 року на суму 90672,48 грн.;

- № СФ-0000166 від 02.11.2016 року на суму 7576,80 грн.

Разом з тим, відповідно до банківських виписок по рахунку, відповідачем була здійснена часткова сплата за отриманий товар лише частково, а саме:

- від 01.03.2016 року на суми 9455,90 грн. та 2000,00 грн.;

- від 09.03.2016 року на суму 29257,85 грн.;

- від 15.03.2016 року на суму 29283,85 грн.;

- від 23.03.2016 року на суму 26281,26 грн.;

- від 29.03.2016 року на суму 35487,10 грн.;

- від 13.04.2016 року на суму 17623,52 грн.;

- від 18.04.2016 року на суми 5963,20 грн. та 23784,76 грн.;

- від 04.05.2016 року на суму 30000,00 грн.;

- від 10.05.2016 року на суму 30000,00 грн.;

- від 17.05.2016 року на суму 34214,85 грн.;

- від 23.05.2016 року на суму 14424,89 грн.;

- від 27.05.2016 року на суми 17341,46 грн. та 28155,64 грн.;

- від 03.06.2016 року на суму 28829,76 грн.;

- від 17.06.2016 року на суму 31987,44 грн.;

- від 01.07.2016 року на суму 216000,00 грн.;

- від 29.07.2016 року на суму 100000,00 грн.;

- від 05.08.2016 року на суму 15488,72 грн.;

- від 11.08.2016 року на суму 20000,00 грн.;

- від 16.08.2016 року на суму 18837,00 грн.;

- від 18.08.2016 року на суму 100000,00 грн.;

- від 06.09.2016 року на суму 21546,96 грн.;

- від 15.09.2016 року на суму 108000,00 грн.;

- від 04.10.2016 року на суму 54000,00 грн.

Відтак, відповідач свої зобовязання з оплати за поставлений товар в повному обсязі у визначений умовами договору строк не виконав, у звязку з чим за ним утворився борг в розмірі 83577,18 грн., який позивач і намагається стягнути.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, умови поставки, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам. Відповідач товар прийняв (про що свідчить наявна в матеріалах справи підписані з боку відповідача видаткові накладні), його не повернув, а тому повинен здійснити за нього оплату за умовами договору.

Умови оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 4 Договору, яким передбачено, оплата узгодженої сторонами партії товару, поставленого за Договором, проводиться Покупцем в українській гривні на розрахунковий рахунок Постачальника, не пізніше 5 (пяти) банківських днів від дати поставки.

В свою чергу, відповідно до п. 2.2. Договору, датою поставки вважається дата, зазначена у видаткових накладних.

Так, фактичні обставини справи свідчать, що відповідач частково виконав свій обовязок зі сплати за отриманий товар, сплатив заборгованість в сумі 1065964,16 грн.

З врахуванням здійснених відповідачем оплат за Договором заборгованість за поставлений товар складає 83577,18 грн.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження також свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобовязання, а саме поставив товар відповідачу, що підтверджується підписаними сторонами видаткові накладні, які засвідчує фактичну передачу товару Постачальником згідно п. 2.2. Договору, належним чином засвідчені копії яких знаходиться в матеріалах справи.

Відповідач у наданому суду в порядку ст. 59 ГПК України відзиві на позовну заяву не заперечує факт поставки позивачем товару. Проте, відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений Договором строк за поставлений згідно його умов товар в повному обсязі.

Так, в процесі розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем була здійснена оплата за поставлений товар за рахунком №СФ-0000020 від 25.03.2016 року. В письмових поясненнях, які надішли через канцелярію суду від 01.03.2017 року, позивач зазначив, що при здійснені платежу 29.03.2016 року платіжним дорученням № 220 в сумі 35487,10 грн. відповідач допустив помилку в графі «призначення платежу» пославшись на рахунок №СФ-0000020 від 25.03.2016 року, та правильним слід вважати «оплата за щебінь зг. рах. №СФ-0000019 від 22.03.2016 року». Також, позивач зазначив, що ним врахована помилка і сума вказаного платежу в повному обсязі зарахована в оплату за поставку товару по договору поставки №2302/16 від 23.02.2016 року.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за Договором щодо не здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами договору, а наявність заборгованості в розмірі 83577,18 грн. підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат. Відповідач доказів сплати боргу станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед» основного боргу в сумі 83577,18 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не приймаються судом виходячи з наступного:

Відповідач зазначає, що позивачем до поставок що відбулися за видатковими накладними № 000143 від 31.10.2016 року та № 000145 від 02.11.2016 року не надано передбачених договором сертифікати якості товару.

Так, пунктом п. 2.3. Договору передбачений перелік документів, які передаються позивачем відповідачу разом з товаром, а саме рахунок-фактура та видаткова накладна. Відповідно до п. 5.2 Договору, якість товару відповідає стандартам країни походження товару або технічним характеристикам його виробника та підтверджується відповідними сертифікатами якості заводу-виробника або Постачальника. Претензії за якістю товару приймаються на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки.

Тобто, положеннями договору поставки № 2302/16 від 23.02.2016 року не передбачено передання позивачем відповідачу сертифікатів якості товару а є лише посилання на його відповідність стандартам країни походження товару.

Разом з тим, в якості доказу звернення із претензіями щодо якості товару відповідач посилається на лист №18 від 20.03.2017 року. Однак до матеріалів стави вказаний лист відповідачем не надано.

В доданих до відзиву документах міститься лист звернення №85 від 07.11.2016 року з вимогою про надати згоду на зменшення вартості товару поставленого за видатковими накладними № 000143 від 31.10.2016 та № 000145 від 02.11.2016 року на 10 відсотків тобто на 9824,93 грн. у звязку з неналежною якістю товару. Однак докази надсилання вказаного листа на адресу відповідача в матеріалах справи відсутні.

В якості доказів неналежної якості поставленого позивачем товару за видатковими накладними № 000143 від 31.10.2016 року та № 000145 від 02.11.2016 року відповідачем надані копії паспортів № 314 та № 315 виданих випробувальною лабораторією ТОВ «Хімбудмаркет» підписані інженером ОСОБА_3 Також, надано копію свідоцтва Державного підприємства «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про атестацію випробувальної лабораторії ТОВ «Хімбудмаркет» № Б 07-15 від 09.07.2015 року, в якому зазначено, що випробувальна лабораторія відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань під час контролю показників якості будівельних матеріалів та готової продукції у сфері поширення державного метрологічного нагляду.

Проте, з наданих доказів не вбачається, що наданий відповідачем до випробувальної лабораторії щебінь гранітний природний був ним отриманий ним саме в рамках договору поставки № 2302/16 від 23.02.2016 року, а випробування проводилися за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ».

Крім того, доказів на підтвердження інженером ОСОБА_3 надавати висновки щодо якості товару до матеріалів справи не надані.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед» відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.03.2017 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 599, 629, 631, 638, 639, 712 ЦК України, ст. ст. 180, 181,193, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотус тревелінг компані, лімітед», 69035, м. Запоріжжя, вул. Панфіловцев, б. 29, кв. 9, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЄМАТ», 69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 99/4, , основний борг в сумі 83577 (вісімдесят три тисячі пятсот сімдесят сім) грн. 18 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 27.03.2017 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.