номер провадження справи 24/24/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 Справа № 908/3581/16

за позовом комунального підприємства Водоканал (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд61, )

до відповідача: комунального підприємства Водоканал-Люцерна (70037, Запорізька область, Вільняський район, с. Люцерна, вул. Дружби, 2А, )

про стягнення 479 108,54 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2017р. № 01

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося комунальне підприємство Водоканал з позовом до комунального підприємства Водоканал-Люцерна про стягнення з відповідача 479 108,54 грн. заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 03.01.2017р. порушено провадження у справі № 908/3581/16, присвоєно справі номер провадження 24/24/17, розгляд справи призначено на 20.02.2017р.

Ухвалою від 20.02.2017р. розгляд справи відкладений на 03.03.2017р.

Ухвалою від 03.03.2017р. строк вирішення спору продовжено на п'ятнадцять днів до 20.03.2017р., судове засідання призначено на 20.03.2017р.

В засіданні суду 20.03.2017р. був присутній представник позивача, за заявою якого фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

В судовому засіданні 20.03.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та зазначає, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами по справі договору від 20.02.2015р. № 6410/4 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод не здійснив у повному обсязі оплату за отримані послуги за період серпень-листопад 2016року, внаслідок чого, з урахуванням часткової оплати, у останнього виникла заборгованість в розмірі 479 108,54 грн. З урахуванням вказаного просить суд, на підставі ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 19, 20, 21, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 20.03.2017р. не прибув. Свою правову позицію відповідач виклав у відзиві від 17.02.2017р., в якому зокрема вказує на те, що за оспорюваний період відповідач сплатив позивачу разом із субвенцією 369 899,34 грн., при цьому сума боргу складає 273 788,60, а не 479 108,54 грн. Позивач не врахував 120 000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості за водопостачання за серпень місяць 2016 року. Враховуючи той факт, що акт-рахунок за серпень 2016 року № 6410 виписано 31.08.2016р., а перерахування коштів на рахунок Водоканалу відбулося в цей же день, тому необхідно вважати, що сума в розмірі 120 000,00 грн. була перерахована позивачу за серпень місяць 2016 року, відповідно до умов договору. Дії позивача по віднесенню грошової суми у розмірі 120 000,00 грн. на погашення заборгованості за попередній період є неправомірними, та таким, що порушує умови договору. На підставі вищезазначеного, просить суд в позові відмовити.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами за відсутністю представника відповідача. .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015р. між комунальним підприємством Водоканал (Водоканал) та комунальним підприємством Водоканал-Люцерна Люцернянської сільської ради (Абонент) укладено договір № 6410/4 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод з додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) Водоканал забезпечує споживачу подачу питної води на господарсько-питні побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам Споживача.

Згідно з розділом 2 Договору договір укладається з 01.01.2015р. по 30.04.2017р. (в редакції додаткової угоди від 30.09.2016р.). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін.

Згідно з п. 3.1.1 Договору, Водоканал зобовязаний забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу.

За визначенням п. 3.2.1 Договору, Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору.

Розділ 5 Договору передбачає, що основним документом на оплату є акт-рахунок. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються Абоненту представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення, 30, 31 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, Абоненту виписується акт-рахунок. Абонент зобовязаний на протязі трьох робочих днів з дня виписки акта рахунку перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з серпня по листопад 2016 року, на виконання умов договору, виписано акти - рахунки з розрахунком сум, які підлягають сплаті, а саме: акт-рахунок від 31.08.2016р. № 6410/4 на суму 237 500,04 грн.; акт-рахунок від 30.09.2016р. № 6410/4 на суму 176 339,28 грн.; акт-рахунок від 31.10.2016р. № 6410/4 на суму 137 053,27 грн.; акт-рахунок від 30.11.2016р. № 6410/4 на суму 92 795,35 грн.

Зазначені акти підписані уповноваженою особою відповідача (директором ОСОБА_2Н.), проте оплата за спожиті послуги до КП «Водоканал» у повному обсязі не надійшла.

Внаслідок порушення відповідачем договірних зобовязань, у відповідача утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період серпень листопад 2016 року, з урахуванням часткових оплат, на суму 479 108,54 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача стало надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а обовязком відповідача оплата вартості наданих йому послуг в порядку та на умовах, визначених Договором.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що свої зобовязання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу у період серпень-листопад 2016 року надавались послуги з водопостачання та водовідведення.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалося вище, пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що відповідач зобовязаний на протязі трьох робочих днів з дня виписки акту-рахунку перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті-рахунку.

За умовами п. 3.2 Договору, відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані йому послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати послуг з водопостачання та водовідведення, всупереч умов Договору та вимог закону, в обумовлений Договором строк і в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 479 108,54 грн.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості у розмірі 479 108,54 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві від 17.02.2017р., судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідно до Інструкції № 22 від 21.01.2004р. «Про безготівкові розрахунки в Україні» п. 3.1 глави 3 «Розрахунки із застосуванням платіжних доручень», платіжне доручення має містити такі обовязкові реквізити: назву документа, дата складання та номер...., призначення платежу, підпис платника.

Згідно п. 3.8 глави 3 вищезазначеної інструкції «Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Стосовно грошових коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок КП «Водоканал» у серпні 2016року від КП «Люцерна-Водоканал», то КП «Водоканал». дотримуючись вимог Інструкції № 22 від 21.04.2004р., виконує призначення платежу зазначеному в платіжних дорученнях, а саме платіжне доручення № 1 від 31.08.2016р. на суму 120 000,00 грн., платіжне доручення № 296 від 29.08.2016р. на суму 23 148,58грн з призначенням платежу «за водопостачання за липень 2016р.; договір від 20.12.2015р. № 6410/4, акт-рахунок від 31.07.2016р. № 6410/4».

Також, в серпні 2016 року проведені розрахунки згідно Постанови КМУ № 20 від 11.01.2005р. зі змінами відповідно до Постанови КМУ від 24.01.2011р. № 38 та Постанови НКРЕ від 06.01.2016р. № 3 у сумі 12 171,36 грн. та надійшли грошові кошти згідно платіжного доручення № 292 від 17.08.2016р. на суму 50 000,00 грн., які КП «Водоканал» зараховано в погашення заборгованості поточного періоду КП «Водоканал-Люцерна», за послуги водопостачання та водовідведення, а саме за липень 2016р.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач не спростував доводів позивача та висновків суду, не надав належних доказів в обґрунтування своїх заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 479 108,54 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства Водоканал-Люцерна Люцернянської сільської ради (вул. Дружби, 2-А, с. Люцерна, Вільнянський район, Запорізька область, 70037; ідентифікаційний код 39541944) на користь комунального підприємства Водоканал (вул. Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002; ідентифікаційний код 3327121) - 479 108 (чотириста сімдесят девять тисяч) грн. 54 коп. основного боргу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 186 (сім тисяч сто вісімдесят шість) грн. 63 коп.

Видати наказ.

Рішення у повному обсязі складено і підписано 24.03.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян