УХВАЛА

27.03.2017Справа № 910/871/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний

Універсал»

до Київської міської ради

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Київське комунальне об»єднання зеленого будівництва та

експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

про визнання недійсним рішення від 23.07.2015р. №921/1785

та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди

земельної ділянки

Суддя Трофименко Т.Ю.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з»явився

Від відповідача : Безносик А.О. - по дов.№225-КМР-20 від 10.10.2017р.

Від третьої особи: не з»явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» до Київської міської ради про:

Визнання незаконним та скасування рішення ІІІ сесії УІІ скликання Київської міської ради №921/1785 від 23.07.2015р. «Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» та Київською міською радою від 16.07.2007р. №75-6-00351 на підставі рішення Київської міської ради від 24.05.2007р. №537/1119»

З моменту набрання рішенням законної сили визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» та Київською міською радою договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про зло зроблено запис від 16.07.2007р. за №75-6-00351 у книзі записів державної реєстрації договорів, у редакції, підписаній Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/871/17, розгляд справи призначено на 01.02.2017р.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Ухвалою від 01.02.2107р. залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Київське комунальне об»єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», розгляд справи було відкладено на 20.02.2017р.

В судовому засіданні 20.02.2017р. представником позивача подана заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до даної заяви позивач просить:

визнати незаконним та скасування рішення ІІІ сесії УІІ скликання Київської міської ради №921/1785 від 23.07.2015р. «Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» та Київською міською радою від 16.07.2007р. №75-6-00351 на підставі рішення Київської міської ради від 24.05.2007р. №537/1119».

В частині позовних вимог про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» та Київською міською радою договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про зло зроблено запис від 16.07.2007р. за №75-6-00351 у книзі записів державної реєстрації договорів, у редакції, підписаній Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» просить провадження у справі припинити у зв»язку із відмовою позивача від позову в цій частині.

Розглянувши заяву представника позивача про відмову від позову, перевіривши повноваження представника позивача на підписання даної заяви, , суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем довіреностей ОСОБА_3 не має права на відмову від позовних вимог повністю або частково.

У судовому засіданні 20.02.2017 оголошено перерву у судовому засіданні до 13.03.2017.

Представники позивача і третьої особи у судове засідання 13.03.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1.1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

У зв»язку з неявкою в судове засідання представників позивача та третьої особи, розгляд справи було відкладено на 27.03.2017р.

Ухвалою від 13.03.2017р. про відкладення розгляду справи суд зобов»язав позивача направити копію позовної заяви та додані до неї документи на адресу третьої особи, докази направлення надати суду, надати суду довіреність, якою передбачено право відмови від позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, витребувані судом документи не надав. Заяв, клопотань від представника позивача на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуванні господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою повного та всебічного розгляду даної справи по суті Господарським судом міста Києва ухвалою від 13.03.2017р. позивача зобов'язано:

направити копію позовної заяви та додані до неї документи на адресу третьої особи, докази направлення надати суду;

надати суду довіреність, якою передбачено право відмови від позовних вимог.

Однак, позивач вказаних в ухвалі суду дій щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу третьої особи не вчинив, докази направлення суду не надав. Крім того, позивач не надав суду довіреність, якою передбачено право відмови від позовних вимог не виконав. При цьому, позивачами не зазначено причин невиконання вимог суду в частині надання витребуваних судом документів, як і не представлено відомостей відносно виникнення труднощів у виконанні вимог суду та жодних клопотань в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України не заявлено.

Відповідно до п. 3.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Також, згідно з п. 4.9. вказаної постанови, при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Додатково суд відзначає, що у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Подання позивачем доказів необхідне для безпосереднього сповіщення останнім про відомі йому відомості та докази у справі, з'ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об'єктивний розгляд справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У даному випадку, позивач не повідомив поважних причин не направлення свого представника до суду для участі у судовому засіданні та неподання відповідних документів.

У зв'язку з цим, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, посеред іншого враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Крім того, відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За висновками суду, подальший розгляд справи неможливий, внаслідок невиконання позивачами вимог суду, перелічених у відповідному процесуальному документі та повторна неявка представника позивача в судове засідання перешкоджає вирішення спору.

Отже, враховуючи предмет спору, неявку представників позивача вдруге в судове засідання, суд вважає, що за вказаних обставин спір не може бути вирішено по суті, у зв'язку з чим залишає позов без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суд вважає, що нез'явлення представників позивачів в судове засідання для надання усних пояснень по суті заявленого позову, ненадання витребуваних ухвалами суду документів спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

При залишені позову без розгляду судом приймається до уваги, що відповідно до приписі ст. 69 Господарського процесуального кодексу суд обмежений строками вирішення спору.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивачі мають право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний Універсал» до Київської міської ради залишити без розгляду.

Суддя Т. Ю. Трофименко