ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.03.2017 Справа № 920/109/17

Господарський суд Сумської області, у складі судді Джепи Ю.А, при секретарі судового засідання Галашан І.В., розглянувши матеріали справи № 920/109/17:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут», м. Суми,

до відповідача: Державного підприємства «Наумівський спиртзавод», с. Наумівка, Краснопільський район, Сумська область,

про стягнення 8263 грн. 62 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сіденко Л.В. (довіреність від 30.12.2016 № 156),

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 7330 грн. 90 коп. основного боргу за поставлений природний газ відповідно до договору від 04.01.2016 № 11410QAF5SCP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, укладеного між сторонами даного спору, а також 728 грн. 38 коп. інфляційних збитків, 204 грн. 34 коп. 3 % річних та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов чи будь-якого іншого клопотання суду не подав, про час і місце розгляду справи 22.02.2017, відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

04.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» та Державним підприємством «Наумівський спиртзавод» укладений договір № 11410QAF5SCP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов'язується передати у власність відповідача у 2016 році природний газ, а останній, в свою чергу, прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строк та порядку, що визначені договором.

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця наступного за розрахунковим зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період. На підставі отриманих від споживача даних постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу ( п.п. 2.9.1, 2.9.2, 2.9.3 Договору).

Пунктами 3.2., 3.3 Договору передбачено, що ціна газу становить 6576,00 грн. за 1000 куб м., крім того ПДВ - 1315,20 грн., всього з ПДВ 7891,20 грн. Ціна зазначена в п. 3.2 Договору може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до п. 3.4. Договору сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем природного газу у період з січня 2016 року по квітень 2016 відповідно до укладеного між сторонами Договору підтверджується матеріалами справи (а.с. 18-21), а саме наступними актами приймання-передачі природного газу:

- акт № СМЗ00001282 від 31 січня 2016 на суму 3527 грн. 36 коп.,

- акт № СМЗ00002828 від 29 лютого 2016 на суму 2043 грн. 82 коп.,

- акт № СМЗ00005365 від 31 березня 2016 на суму 1373 грн. 06 коп.,

- акт № СМЗ00007049 від 30 квітня 2016 на суму 386 грн. 66 коп.

Вищезазначені акти підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств сторін Договору.

Відповідно до п 4.2.3. Договору - остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору свої зобов'язання належним чином не виконав і за отриманий природний газ вчасно не розрахувався, у зв'язку з чим заборгованість відповідача на день подачі позову за період з січня 2016 року по квітень 2016 року за Договором становить 7330 грн. 90 коп., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 19.01.2017 (а.с. 22), який підписаний та скріплений печатками сторін даного спору.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на дату розгляду даної справи в суді відповідачем заборгованість за поставлений природний газ не сплачена, аргументованих заперечень вимогам позивача відповідачем не подано, враховуючи факт підписання ним акту звіряння взаємних розрахунків від 19.01.2017 - борг у розмірі 7330 грн. 90 коп. за період з січня 2016 року по квітень 2016 року відповідачем визнано, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 7330 грн. 90 коп. заборгованості за поставлений природний газ за період з січня 2016 року по квітень 2016 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував відповідачу 204 грн. 34 коп. 3 % річних за період з 11.02.2016 по 08.02.2017 та 728 грн. 38 коп. інфляційних втрат за період з березня по грудень 2016 року.

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що факт прострочення відповідачем зобов'язання по Договору встановлений судом, - вимога позивача про стягнення з відповідача 204 грн. 34 коп. 3 % річних за період з 11.02.2016 по 08.02.2017 та 728 грн. 38 коп. інфляційних втрат за період з березня по грудень 2016 року є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, а саме, не своєчасної оплати наданих послуг з постачання газу, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Наумівський спиртзавод» (42433, Сумська область, Краснопільський район, с. Наумівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, ) 7330 грн. 90 коп. основного боргу за поставлений природний газ за період з січня по квітень 2016 року, 204 грн. 34 коп. - 3 % річних, 728 грн. 38 коп. інфляційних збитків, а також 1600 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.03.2017.

Суддя Ю.А. Джепа