ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017р. Справа№ 914/338/17

За позовом: Самбірського міськрайонного центру зайнятості, Львівська область, м.Самбір

до відповідача: Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Львівська область, м.Самбір

про стягнення 8737,73 грн.

суддя Гоменюк З.П.

секретар судового засідання Зусько І.С.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність №977/07 від 15.04.2016 р.);

відповідача: не зявився

Учаснику процесу розяснено його процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Учаснику процесу права та обовязки зрозумілі, відводу не заявлено.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Самбірського міськрайонного центру зайнятості, Львівська область, м.Самбір

до Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Львівська область, м.Самбір про стягнення 8737,73 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2017 р. порушено провадження у справі, призначено справу до розгляду на 27.03.2017 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що на обліку в Самбірському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна перебувала ОСОБА_2, яка отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 8 737,73 грн. На підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду відповідачем було видано наказ про поновлення ОСОБА_2 на посаді. У звязку з поновленням особи на роботі за рішенням суду позивач просив суд стягнути з відповідача 8737,73 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

23.03.2017 р. через канцелярію суду позивач на виконання вимог ухвали суду супровідним листом (вх.№11285/17) долучив до матеріалів справи лист про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, справ зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також відсутність рішення цих органів з такого спору, лист ПАТ «Кредобанк» про суму перерахованих коштів та додаток №4 до персональної картки «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі».

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 24.02.2017 року не виконав, відзиву на позовну заяву на надав, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (вручено 07.03.2017 року).

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 04.04.2016 р. №25-0 «Про звільнення у звязку з скороченням штатної чисельності» ОСОБА_2 звільнено з посади головного державного інспектора відділу реєстрації платників та електронних сервісів Самбірської ОДПІ.

28.04.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного.

На підставі наказів Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 28.04.2016 р. №НТ160428 та від 05.05.2016 р. №НТ160505 ОСОБА_2 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

За період з 28.04.2016 р. по 21.07.2016 р. включно ОСОБА_2 було виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 8737,73 грн. Вказане підтверджується розрахунком, додатком №4 до персональної картки «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі», які було долучено позивачем до матеріалів справи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2016р. у справі № 813/1437/16 за позовом ОСОБА_2 до Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 04.04.2016 № 25-0 «Про звільнення у звязку з скороченням штатної чисельності» стосовно звільнення ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 в Самбірській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на посаді головного державного інспектора відділу реєстрації платників та електронних сервісів Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 05.04.2016; стягнено з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2272,72 грн.

16.11.2016 р. Самбірською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду видано наказ №80-0 «Про поновлення на роботі ОСОБА_2Р.», відповідно до якого скасовано параграф 3 наказу Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.04.2016 року №25-0 «Про звільнення у звязку з скороченням штатної чисельності» ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора відділу реєстрації платників та електронних сервісів Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 05.04.2016 року; переведено з 17.11.2016 року ОСОБА_2 на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської ОДПІ ДФС у Львівській області; виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2272,72 грн.; встановлено ОСОБА_2 посадовий оклад згідно штатного розпису та підтверджено спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рангу».

24.01.2017 р. позивач направив відповідачеві претензію № 130/07 про відшкодування матеріального забезпечення у розмірі 8737,73 грн., виплаченого гр.ОСОБА_2, котру поновлено на роботі. У вказаній претензії позивач заявив вимогу впродовж пятнадцяти календарних днів з моменту одержання цієї претензії відшкодувати Самбірському міськрайонному центру зайнятості виплачену суму допомоги по безробіттю в розмірі 8737,73 грн. Дана претензія отримана відповідачем 24.01.2017 р. та залишена ним без відповіді та задоволення.

У звязку з неповерненням відповідачем коштів, виплачених позивачем як допомога по безробіттю, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 8737,73 грн.

Станом на день розгляду справи судом, належні докази повної або часткової сплати відповідачем заявленої до стягнення заборгованості в матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі страхування на випадок безробіття) це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття (п.8 ст.1 Закону).

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Відповідно до вимог законодавства ОСОБА_2 як безробітній виплачувалася допомога по безробіттю протягом 28.04.2016 р. 21.07.2016 р. Всього за даний період ОСОБА_2 було виплачено 8737,73 грн. допомоги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2016р. ОСОБА_2 поновлено на посаді.

На виконання рішення суду, 16.11.2016 р. ОСОБА_2 поновлено на посаді наказом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Пунктом 1 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено п.4 ст.35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та кореспондуючий йому обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Як розяснено п.34 Постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 та ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті четвертої Цивільного кодексу України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає, що зобовязання між сторонами у справі виникли безпосередньо із актів законодавства України.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Враховуючи те, що рішенням суду визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області стосовно звільнення ОСОБА_2, який став підставою для втрати нею заробітної плати, що в подальшому призвело до призначення та виплати їй позивачем допомоги по безробіттю, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню складає 8737,73 грн.

Як передбачено частиною шостою статті 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 4.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, а згідно з п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016р.) органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в число яких входить і Самбірський міськрайонний центр зайнятості, звільняються від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Львівська область, м.Самбір, вул.Чорновола, 2 «А» (ідентифікаційний код 39509429) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості, Львівська область, м.Самбір, вул.Шевченка, 55/3 (ідентифікаційний код 22394560) 8737,73 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

3. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Львівська область, м.Самбір, вул.Чорновола, 2 «А» (ідентифікаційний код 39509429) в доход Державного бюджету 1600 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 ГПК України.

В судовому засіданні 27.03.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 30.03.2017 р.

Суддя Гоменюк З.П.