ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" березня 2017 р. Справа № 2-28/17029-2007

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. розглянувши заяву акціонерного товариства ДТЕК Крименерго про відстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2008 року у справі

за позовом Державного підприємства Енергоринок, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Крименерго, АР Крим,

м. Сімферополь

про стягнення 64 586 772 грн. 28 коп.

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 01/44-948Д від 21.12.2016 року).

від відповідача ОСОБА_2 (дов. № б/н від 14.12.2016 року).

встановив:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2008 року задоволено позов Державного підприємства Енергоринок.

23.02.2017 року через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства ДТЕК Крименерго надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2008 року у справі № 2-28/17029-2007 на строк до моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України.

На день розгляду справи відповідач подав уточнену заяву про відстрочку виконання рішення, в якій просять суд відстрочити залишок боргу у розмірі 16 303 476 грн. 12 коп. на рік до квітня 2018 року.

В обгрунтування поданої заяви боржник посилається на скрутний фінансовий стан підприємства, а також на те, що значна частина активів відповідача залишилась на території Автономної Республіки Крим, яка окупована з 2014 року.

Позивач заперечив проти поданої заяви, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2009 року у справі № 2-28/17029-2007 вже надано відстрочку та розстрочку виконання рішення, яку в установленому законом порядку не оскаржено та не скасовано, а також на те, що значна частина заборгованості погашена відповідачем.

Окупація АР Крим не є підставою для відстрочки/розстрочки виконання рішень судів або звільнення від їх виконання. Навпаки, відповідно до абз. 7 Ч. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Отже, навіть якщо ПАТ «ДТЕК Крименерго» знаходилося б юридично на тимчасово окупованій території АР Крим, то примусове виконання рішень здійснювалося б у встановленому законодавством України порядку.

Також Боржник, при подачі заяви про відстрочку виконання Рішення суду, не врахував наявність інфляційних процесів в економіці держави, знецінення грошових коштів, що підлягають сплаті за Рішенням суду.

Тобто, при вирішенні питання щодо відстрочки виконання Рішення суду, судом повинні враховуватися матеріальний стан та фінансові інтереси не тільки Заявника (Боржника), але й Позивача (Кредитора). Суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для Боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для Стягувача при затримці виконання рішення.

Отже, подана ПАТ «ДТЕК Крименерго» заява та подальше зволікання з виконанням Рішення суду суперечить як законним правам та інтересам ДП «Енергоринок» так і вимогам ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та п. 7.2 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9, оскільки не враховує матеріальні інтереси Позивача та його фінансовий стан.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Частиною 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, в силу ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заявником не подано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених в заяві про відстрочку виконання рішення, а також враховуючи відстрочку та розстрочку надану ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2009 року у справі № 2-28/17029-2007, суд приходить до висновку про відхилення заяви ПАТ «ДТЕК Крименерго».

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1) Заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» про відстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.02.2008 року у справі № 2-28/17029-2007 відхилити.

2) Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Л.Я. Мальована