ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2017 р.Справа № 916/227/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача:Шаманська К.І. за довіреністю від 30.12.2016р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 30.01.2017р. Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 105113,88грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.02.2017р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/227/17, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

28.02.2017р. від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про припинення провадження по справі у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності.

24.03.2017р. від Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.відповідно д о якої позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 105113,51грн.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 24.03.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

12.06.2007р. між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (ПАТ „Одесаобленерго") та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1) було укладено договір про постачання електричної енергії № 1280.

Відповідно до п. 9.4 договору останній укладений на строк до 31.12.2009 р. Додатковою угодою № 1 сторони продовжили термін дії договору до 31.12.2007р. за умови його щорічного продовження якщо сторонами не заявлено про припинення його дії або зміну умов.

Договір про постачання електричної енергії № 1280 з урахуванням дії приписів. 9.4. пролонгований на 2008, 2009, 2010, 2011,2012, 2013, 2014, 2015рр.

Відповідно до п. 1.1. якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

В п. 2.1 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору з питань, що не обумовлені ним, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПККЕ).

Відповідно до п. 2.2. договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток „Обсяги постачання електричної енергії споживачу").

В свою чергу відповідач як споживач згідно з п. 2.3.3 - 2.3.4. договору зобов'язується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Пунктом 4.1 договору встановлено, що постачальник електричної енергії несе відповідальність за постачання електричної енергії споживачу в обсягах та із забезпеченням договірної величини потужності, визначеними згідно з вимогами розділу 5 цього договору.

Пунктом 4.2.4. Договору передбачено, що споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Згідно п. 5.1 договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії на наступний рік споживач не пізніше листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії з помісячним розподілом (по формі додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу"). Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про величину споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди. Постачальник електричної енергії може вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів електроспоживання.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей про розмір очікуваного обсягу споживання електричної енергії на наступний рік до 01 листопада поточного року, а також неузгодження між сторонами обсягів електричної енергії на наступний рік по формі додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" діючий додаток 1 на поточний рік до договору вважається продовженим на наступний рік, тобто помісячні обсяги споживання електричної енергії, зазначені у діючому додатку 1 до договору, є договірними величинами на наступний рік, до укладання сторонами нового додатку 1 до договору.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії розрахунково згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків".

Згідно п. 7.5. договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка „Графік зняття показів засобів електричної енергії" оформлюється акт про використану електричну енергію.

Згідно Акту про пломбування № 5600 від 19.08.2014 р. позивач був попереджений про персональну відповідальність за пошкодження встановлених пломб та приладів обліку згідно зі ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме за: несанкціонований доступ до приладів обліку і ланцюгів обліку, втручання в роботу обліку електроенергії, порушення цілісності пломб та пломбувального матеріалу, пошкодження приладів обліку.

17.12.2014р. під час проведення перевірки на об'єкті ФОП ОСОБА_1 - готель, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго» у присутності споживача - ОСОБА_1, було виявлено порушення відповідачем Правил (мовою оригіналу): «ППЗЗ п. 3.19, п. 6.40. Повреждение расчетных средств учета злектрознергии с целью изменения показаний ПУ. Фальсификация пломб гос.поверителя. Счетньїй механизм не работает. Злектрознергия потребляется не учитивается и не оплачивается. На правой стороне ПУ был уставлен магніит.», на підставі чого у відповідності до вимог п. 6.41 Правил був складений Акт про порушення № 032486 від 17.12.2014 р.

З урахуванням наведеного, 16.01.2015 р. комісія по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» за відсутності відповідача розглянула Акт № 032486 від 17.12.2014 р. та вирішила провести розрахунок на суму 86 506,72 грн. Вказане рішення позивача оформлене протоколом № 1 від 16.01.2015 р.

В зв'язку із незгодою відповідача з порушеннями, зафіксованими в Акті № 032486 від 17.12.2014р., на засіданні комісії по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» 05.03.2015 р. (протокол № 9) у присутності представника відповідача було вирішено протокол № 1 від 16.01.2015 р. скасувати, прилад обліку направити на експертизу, Акт розглянути повторно після отримання результатів експертизи.

Після проведення експертних досліджень засобу обліку та пломб на них, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновки № 3142/15 від 15.10.2015р. та № 1658/05 від 04.09.2015р., якими підтверджено факт фальсифікації пломб держ.повірителя та внесення конструктивних змін до засобу обліку.

З огляду на наведене, 23.02.2016р. комісія по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» у присутності відповідача розглянула Акт № 032486 від 17.12.2014 р. та вирішила провести розрахунок на суму 86 506,72 грн. за період з дня встановлення приладу обліку (19.08.2014р.) до дня виявлення порушення (17.12.2014 р.). Вказане рішення позивача оформлене протоколом № 6 від 23.02.2016 р., до якого додається розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії.

На виконання вищевказаного рішення, відповідачу 23.02.2016 р. був вручений рахунок-фактура № 1280/А від 23.02.2016 р. на суму 86 506,72 грн.

Згідно із п. 6.43 Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Проте, як вказує позивач на сьогоднішній день вищевказаний рахунок не оплачений відповідачем, що власне і стало підставою для звернення до господарського осуду одеської області.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

28.02.2017р. від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у зв'язку з тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є суб'єктом підприємницької діяльності з 30.01.2017р.

За змістом п.6 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Однак відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. «З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.»

Отже задоволення клопотання про припинення провадження 28.02.2017р. суперечить правовому висновку ВСУ, який, в свою чергу є обов'язковим.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

З гідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за №417/1442 (із змін. Та доповнен.) передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з п.п. 1, 15, 16 п. 8.1 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідно до статті 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною 2 вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Так, позаобліково спожита електрична енергія - це збитки енергопостачальника, завдані внаслідок вчинення правопорушень споживачем у сфері електроенергетики.

Слід зазначити, що 17.12.2014 р. перевірка відповідача проводилась трьома представниками позивача, про що прямо зазначено в Акті № 032486 від 17.12.2014 р. Представники позивача, які проводили перевірку відповідача, підписали Акт про порушення № 032486 від 17.12.2014 р. Відповідач від підпису Акту № 032486 від 17.12.2014 р. відмовився, про що зазначено в самому Акті.

Отже, Акт № 032486 від 17.12.2014 р. складено у відповідності до вимог Правил та є дійсним. Крім того, саме Акт є достатнім, належним та допустимим доказом наявності у відповідача порушення Правил користування електричною енергією. При цьому, будь-які дефекти акту не спростовують факту порушення Правші, які знайшли своє відображення в акті, та не є підставою для неприйняття зазначеного акту в якості належного доказу.

Все вищезазначене підтверджує факт наявності у відповідача порушень, зафіксованих в Акті № 032486 від 17.12.2014р.

Пунктом 6.40 Правил передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про опломбування, або пошкодження відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. № 782/12656 (надалі - Методика).

Згідно із п. 1.2. Методики, Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

З урахуванням наведеного, 16.01.2015р. комісія по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» за відсутності відповідача розглянула Акт № 032486 від 17.12.2014 р. та вирішила провести розрахунок на суму 86 506,72 грн. Вказане рішення позивача оформлене протоколом № 1 від 16.01.2015 р.

В зв'язку із незгодою відповідача з порушеннями, зафіксованими в Акті № 032486 від 17.12.2014р., на засіданні комісії по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» 05.03.2015 р. (протокол № 9) у присутності представника відповідача було вирішено протокол № 1 від 16.01.2015 р. скасувати, прилад обліку направити на експертизу, Акт розглянути повторно після отримання результатів експертизи.

Після проведення експертних досліджень засобу обліку та пломб на них, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновки № 3142/15 від 15.10.2015р.

та № 1658/05 від 04.09.2015 р., якими підтверджено факт фальсифікації пломб держ.повірителя та внесення конструктивних змін до засобу обліку.

З огляду на наведене, 23.02.2016р. комісія по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» у присутності відповідача розглянула Акт № 032486 від 17.12.2014 р. та вирішила провести розрахунок на суму 86 506,72 грн. за період з дня встановлення приладу обліку (19.08.2014 р.) до дня виявлення порушення (17.12.2014 р.). Вказане рішення позивача оформлене протоколом № 6 від 23.02.2016 р., до якого додається розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії.

На виконання вищевказаного рішення, відповідачу 23.02.2016 р. був вручений рахунок-фактура № 1280/А від 23.02.2016р. на суму 86 506,72 грн.

Судом перевірено розрахунок та встановлено, що він відповідає нормам чинного законодавства виконаний вірно а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

В зв'язку із тим, що ФОП ОСОБА_1 у період з 25.03.2016 р. по 26.01.2017 р.

належним чином не виконувала зобов'язання в частині своєчасної оплати вартості недоврахованої електричної енергії, відповідачу були нараховані 3% річних на суму 2 184,45 грн. Судом перевірено розрахунок та встановлено, що він відповідає нормам чинного законодавства виконаний вірно а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за невиконання відповідачем зобов'язання в частині своєчасної оплати вартості недоврахованої електричної енергії, відповідачу були нараховані інфляційні витрати, що мали місце у квітні 2016 р., травні 2016 р., вересні 2016 р., жовтні 2016 р., листопаді 2016 р., грудні 2016 р. на суму 8 650,67 грн. Судом перевірено розрахунок та встановлено, що він відповідає нормам чинного законодавства виконаний вірно а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги про стягнення витрат, понесених у зв'язку із проведенням експертного дослідження, у розмірі 7 771,68 грн.

Згідно із абз. 2 п. 2.1. Методики, у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

В зв'язку із незгодою відповідача з порушеннями, зафіксованими в Акті № 032486 від 17.12.2014р., на виконання вимог абз. 2 п. 2.1. Методики, на засіданні комісії по розгляду актів Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» 05.03.2015р. (протокол № 9) у присутності представника відповідача було вирішено прилад обліку направити на експертизу, Акт розглянути повторно після отримання результатів експертизи.

Після проведення експертних досліджень засобу обліку позивача та пломб на них, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновки № 3142/15 від 15.10.2015 р. та № 1658/05 від 04.09.2015р., якими підтверджено факт фальсифікації пломб держ повірителя та внесення конструктивних змін до засобу обліку.

Нормативне обгрунтування позовних вимог про стягнення витрат, понесених у зв'язку із проведенням експертного дослідження, у розмірі 7 771,68 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 611 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Зі змісту ст. 224 ГК України вбачається, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені упцавненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, плати додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка д. д збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний ггдрхсх (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" обґрунтовані і відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, та рішення відбулось частково на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ідентифікаційний код: 00131713) заборгованість за недовраховану електричну енергію у розмірі 86 506,72 грн., 3% річних у розмірі 2 184,45 грн., інфляційні витрати у розмірі 8 650,67 грн., витрати, понесені у зв'язку із проведенням експертного дослідження, у розмірі 7 771,68 грн., судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 03.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Оборотової О.Ю. на лікарняному з 27.03.2017р. по 31.03.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова