ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 квітня 2017 року Справа № 904/12518/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Панової І.Ю., Білошкап О.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС"
на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року
у справі № 904/12518/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС"
до Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави
в особіДніпропетровської міської ради
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору1. Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства"
про усунення перешкод у користуванні власністю
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" (далі - заявник, ТОВ "ТУЛС") звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року у справі № 904/12518/16 господарського суду Дніпропетровської області.

Подана касаційна скарга ТОВ "ТУЛС" не може бути прийнята до касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015 року).

Як вбачається з касаційної скарги, заявником не було додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року у справі № 904/12518/16 господарського суду Дніпропетровської області, при цьому подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 р. встановлений у розмірі 1 600, 00 грн.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак заявником, не доведено обставин свого складного фінансового становища, оскільки суду касаційної інстанції не надано документів фінансово-господарської звітності підприємства, які містять відомості про стан активів та пасивів суб'єкта господарювання.

Оскільки, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то саме лише посилання на те, що складне фінансове становище ТОВ "ТУЛС" обумовлене світовою фінансовою кризою та складною економічною ситуацією, яка склалась в Україні із курсом іноземних валют відносно гривні не може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши доводи скаржника, що наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року у даній справі, колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 107, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року у справі № 904/12518/16 господарського суду Дніпропетровської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя:Погребняк В.Я.
Судді:Панова І.Ю.
Білошкап О.В.