КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" березня 2017 р. Справа №910/2653/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2017 року

у справі № 910/2653/17 (суддя: Паламар П.І.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

про стягнення 2741,54 грн,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (далі -відповідач) про стягнення на користь Державного бюджету України пню в розмірі 2741,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2017 року у справі №910/2653/17 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з доданими до неї документами повернуто без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та прийняти позовну заяву до розгляду.

Крім того, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши дане клопотання та апеляційну скаргу з доданими до неї документами, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту за таких обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи, що скаржником було подано апеляційну скаргу 06.03.2017 року, судом застосовуються положення Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка діє з 01.09.2015 року. Так, з 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22.05.2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесли зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, щодо розміру ставок судового збору.

Колегія суддів встановила, що апелянт в своєму клопотанні послався на те, що він є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

На думку апелянта, вказані обставини є підставою для відстрочення йому сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

При цьому, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів не вбачає правових підстав для відстрочення апелянту сплати судового збору за подання апеляційної скарги так, як він не надав жодних доказів того, що на момент винесення рішення буде сплачено розмір судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не розглядалося судом апеляційної інстанції у зв'язку з поверненням апеляційної скарги без розгляду.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, п. 3, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2017 року у справі № 910/2653/17 з доданими до неї документами повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження по даній справі.

4. Матеріали справи № 910/2653/17 направити до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун