ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Справа № 921/297/15-г/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4
на рішення від та на постанову відГосподарського суду Тернопільської області 15.06.2015 Львівського апеляційного господарського суду 14.11.2016
у справі Господарського суду№ 921/297/15-г/14 Тернопільської області
за позовомОСОБА_5
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільське міське управління юстиції
провизнання недійсним рішення зборів учасників

у судовому засіданні взяли участь представники:

- скаржника - позивача ОСОБА_6; повідомлений, але не з'явився;
- відповідача - третьої особи ОСОБА_7; повідомлений, але не з'явився;
ВСТАНОВИВ:

20.03.2015 ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання недійсними рішень зборів учасників ТОВ "Домобудівник", оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015 у справі № 921/297/15-г/14 (суддя Охотницька Н.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 (колегія суддів у складі: Костів Т.С. - головуючий суддя, судді Желік М.Б., Марко Р.І.), позов задоволено частково. Визнано недійсними рішення зборів учасників, оформлені протоколом № 30 від 10.03.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" в частині прийняття рішення по питанню № 2 порядку денного, а саме: "Про виключення учасника товариства ОСОБА_5 з ТОВ "Домобудівник", який своїми діями перешкоджав і продовжує перешкоджати досягненню цілей Товариства та виплата належної йому частки в статутному фонді Товариства" та по питанню № 3 "Про можливість відступлення учасниками ТОВ "Домобудівник" своїх часток в подальшому лише Товариству". В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (з урахуванням письмових пояснень до касаційної скарги), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 921/297/15-г/14 в частині задоволення позову, та в цій частині прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 надав відзив на касаційну скаргу (з урахуванням додаткових пояснень), в якому з нею не погоджується та просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 921/297/15-г/14 залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" надало письмові пояснення, в яких погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, а касаційну скаргу ОСОБА_4 вважає необгрунтованою.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Яке встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, 10.03.2015 відбулися збори учасників ТОВ "Домобудівник" із порядком денним: "1. Фінансовий звіт за результатами роботи Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" у 2014 році. 2. Виключення учасника Товариства ОСОБА_5 з ТОВ "Домобудівник", який своїми діями перешкоджав і продовжує перешкоджати досягненню цілей Товариства та виплата належної йому частки в статутному фонді Товариства. 3. Про можливість відступлення учасниками ТОВ "Домобудівник" своїх часток в подальшому лише Товариству. 4. Зменшення розміру статутного фонду ТОВ "Домобудівник" на суму 250000 гривень в зв'язку з необхідністю повернення вказаної суми 15-ти учасникам Товариства, внесеної ними на збільшення статутного фонду ТОВ "Домобудівник" згідно протоколу № 9 від 3 листопада 2005 року зборів учасників Товариства.".

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для визнання рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015, недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення зборів учасників ТОВ "Домобудівник", оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015, порушують його корпоративні права, як учасника Товариства, оскільки прийнято рішення про виключення позивача з числа учасників товариства. Крім того, позивач посилається на те, що при підготовці до проведення зборів та при їх проведенні було порушено вимоги статуту відповідача та чинного законодавства України щодо їх організації та проведення. Зокрема, позивач не був повідомлений належним чином про проведення 10.03.2015 загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", останні були проведені без його участі, а рішення прийняті за відсутності кворуму.

Отже, даний спір виник з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів позивача у справі.

Учасниками судового процесу у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичних осіб з підстав недотримання вимог закону та/або установчих документів під час їх скликання та проведення є учасник (учасники) або акціонер (акціонери), права яких на участь у загальних зборах було порушено, та юридична особа. Оскільки результат вирішення спору залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав позивача (позивачів) під час скликання та проведення загальних зборів, залучення інших учасників (акціонерів) товариства або осіб, з якими на підставі спірних рішень товариство вступило у правовідносини, не вимагається. (п. 6.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

До Львівського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015, звернулася ОСОБА_4, як особа, яка не була залучена до участі у даній справі, проте вважала, що оскаржуваним нею рішенням порушуються її права, оскільки вона є учасником ТОВ "Домобудівник".

Згідно із ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до частини першої статті 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття (пункт 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Під час апеляційного перегляду представником ОСОБА_4 було подано до суду апеляційної інстанції клопотання від 14.11.2016 про долучення 17-ти додаткових доказів (т.5 а. с. 30-97).

Як вбачається із постанови від 14.11.2016 судом апеляційної інстанції задоволено дане клопотання та долучено додаткові докази до матеріалів справи.

Водночас, прийнявши додаткові докази ОСОБА_4, які не були подані суду першої інстанції та не були предметом його оцінки, суд апеляційної інстанції у постанові не зазначив підстави такого прийняття. Тобто, апеляційним господарським судом прийнято нові додаткові докази без врахування ч. 1 ст. 101 ГПК України.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з пунктом 7 частини 2 ст. 105 ГПК України у постанові суду апеляційної інстанції мають бути зазначені обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. (п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Однак, як вбачається із постанови суду апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд, в порушення вимог ст. ст. 43, 105 ГПК України, взагалі не надав правової оцінки додатковим доказам долученим до матеріалів справи на підставі клопотання від 14.11.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Пунктом 52 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Аналогічної позиції про необхідність припинення провадження за скаргою осіб, які не брали участі у справі, і які не довели в суді факту вирішення питання судами попередніх інстанцій про їх права та обов'язки, а також про відсутність необхідності перегляду рішень судів по суті за вказаних обставин дотримується Верховний Суд України в постановах від 07.07.2009 у справі № 01/65-88, від 02.03.2011 у справі № 5/131-09, від 02.03.2010 у справі № 5/130-09, від 23.03.2010 у справі № 1/1120-26/396.

Із наведеного слідує, що апеляційна скарга ОСОБА_4 мала б розглядатися судом апеляційної інстанції в межах доводів останньої чи стосується рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015 прав і обов'язків ОСОБА_4. Однак, суд апеляційної інстанції, в порушення наведених приписів, не дослідив питання чи стосується рішення суду першої інстанції прав та обов'язків ОСОБА_4, а зазначив, що по питанню № 3 рішення загальних зборів у ОСОБА_4 наявний юридичний інтерес. Проте, роблячи такий висновок, суд апеляційної інстанції не зробив відповідних висновків відносно порушення чи не порушення рішенням суду першої інстанції, яким цей пункт 3 порядку денного загальних зборів скасовано, прав та законних інтересів ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно із п. 3 ст. 1119 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову у справі, суд апеляційної інстанції припустився порушення норм процесуального права, а саме: статей 43, 99, 101, 104, 105 ГПК України, що згідно з частиною першою статті 11110 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права виправити помилки, допущені господарським судом апеляційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 921/297/15-г/14 підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 921/297/15-г/14.

Справу № 921/297/15-г/14 передати на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

Л.Б. ІВАНОВА