ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р.Справа № 922/178/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
про стягнення 90486274,04 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Кухтик В.М. (довіреність № 2-403 від 28.12.2016 р.);

відповідача - Юркова Т.С. (довіреність № 3874 від 01.09.2016 р.);

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог (вх.. № 5000 від 13.02.2017 р., вх. № 6768 від 27.02.2017 р.) просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків (далі за текстом - відповідач):

183 377 643,46 грн. - заборгованості за надані у вересні - грудні 2016 р. послуги з балансування обсягів природного газу;

9 405 744,95 грн. - пені;

1 658 666,21 грн. - 3% річних;

7 922 418,07 грн. - інфляційних втрат.

Позов мотивовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015 р. щодо оплати наданих позивачем послуг з балансування обсягів природного газу у вересні - грудні 2016 р.; прострочення виконання відповідачем зобов'язань зі сплати послуг в січні - лютому, квітні - грудні 2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2017 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.01.2017 р.

Під час розгляду даної справи неодноразово оголошувалась перерва в судових засіданнях.

В процесі розгляду справи, відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх.. № 3057 від 31.01.2017 р.) в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 20.01.2016 р. на підставі Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005 р. № 20 між позивачем та відповідачем укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків на загальну суму 259102798,77 грн. За таких обставин, відповідач вважає що в нього немає заборгованості за договором № від 17.12.2015 р., оскільки з підписанням вищевказаних протокольних рішень сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг за зазначеним договором підлягає погашенню шляхом здійснення взаємозаліків на підставі спільних протокольних рішень.. Крім того, відповідач вважає, що оскільки в даних протокольних рішеннях сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 р., відповідно підстави для стягнення з нього пені, інфляційних та річних відсутні.

Позивач надав суду заперечення на відзив відповідача (вх.. № 4786 від 13.02.2017 р.) в якому просить суд позов задовольнити, посилаючись при цьому на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві. Зокрема, позивач зазначає, що з підписанням спільних протокольних рішень, сторони не змінювали порядку та строків оплати послуг, а погодили порядок отримання коштів від відповідача, які останньому будуть перераховані з державного бюджету. Позивач зазначає, що сторони не вносили будь-яких змін до договору № від 17.12.2015 р. в частині строків оплати послуги, а тому наполягає на правомірності заявлених ним позовних вимог. Крім того, позивач також вказує на те, що неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати послуг за період січень - лютий, квітень-червень 2016 р. підтверджується Постановою вищого господарського суду України від 20.12.2016 р. по справі № 922/1688/16, якою з відповідача на користь позивача стягнуто цю заборгованість.

Також позивач в процесі розгляду справи надавав суду заяви про збільшення позовних вимог (вх.. № 5000 від 13.02.2017 р., вх. № 6768 від 27.02.2017 р.), які судом задовольнялися та розгляд справи продовжувався з їх урахуванням.

Відповідач надав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (вх.. № 6892 від 28.02.2017 р.) в якому уточнює власну правову позицію у спорі по даній справі, та просить суд в задоволенні позову відмовити. Окремо відповідач зазначає, що в січні 2017 р. Харківське обласне комунальне підприємство «Дирекція розвитку інфраструктури території» (далі - ХОКП «ДРІТ») звернулося до господарського суду Харківської області з позовними заявами до ПАТ «Харківгаз» про зобов'язання відновити постачання природного газу на котельні, що експлуатуються ХОКП «ДРІТ». Господарським судом Харківської області вказані позовні заяви були прийняті до розгляду та порушені провадження у справах № 922/251/17, № 922/277/17, № 922/279/17, № 922/309/17, № 922/310/17, № 922/312/17, № 922/345/17, № 922/346/17. Дані справи, на думку відповідача, пов'язані зі справою № 922/178/17, оскільки постачальником природного газу для ХОКП «ДРІТ» є ПАТ «НАК «Нафтогаз України», яка не заводила для ХОКП «ДРІТ» планових обсягів споживання природного газу (лімітів) для потреб останнього в тому числі і на грудень 2016 р. Враховуючи наведене, відповідач зазначає, що він не погоджується з заявленими в позовній заяві позивачем обсягами балансування природного газу в грудні 2016 р., так як відносини з небалансу природного газу за грудень місяць 2016 р., якщо такі виникають, повинні врегульовуватися між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (як постачальником природного газу) та споживачем природного газу - ХОКП "ДРІТ" в рамках укладених договорів, а тому Позивач, як оператор газотранспортної системи, на думку відповідача, не може вимагати від відповідача оплату природного газу за грудень 2016 р., що фактично був поставлений ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідач надав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 8603 від 14.03.2017 р.) в яких зазначає, що в процесі розгляду справи на підставі підписаних між сторонами протокольних рішень від 20.01.2016 р. відповідачем здійснено оплату наданих позивачем послуг в загальній сумі 3002798,77 грн. згідно з платіжними дорученнями від 23.01.2017 р. № 8, 9, 10, 11, 12, а також на суму 256100000 грн. згідно з платіжними дорученнями від 28.02.2017 р. № 6, 7, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19. Таким чином, відповідач вважає, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем за договором № 4 від 17.12.2015 р.

Позивач надав суду заперечення на відзив на заяву про збільшення позовних вимог (вх.. № 8597 від 14.03.2017 р.) в якій зокрема зазначає, що відповідач в процесі розгляду даної справи здійснив часткове погашення існуючої заборгованості, в зв'язку з чим, його борг становить 6527059,97 грн. З урахуванням викладеного, позивач наполягає на задоволенні позову з урахуванням зазначених обставин.

Також позивач надав суду письмові пояснення (вх.. № 8982 від 16.03.2017 р.), в яких зазначає, за які саме періоди прострочення зобов'язань за договором ним нараховані інфляційній річні та пеню.

Відповідач надав суду письмові пояснення (вх.. № 9367 від 20.03.2017 р.) в яких наполягає на тому, що виникнення небалансу природного газу в системі у грудні 2016 року мало місце через відповідні дії ПАТ «НАК «Нафтогаз України» який, всупереч закону, не замовив відповідний обсяг поставки. За таких обставин, відповідач вважає, що зобов'язання з відшкодування небалансу природного газу в 2016 року має бути покладено на ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Також в процесі розгляду справи позивач заявляв суду клопотання про зупинення провадження у даній справі (вх.. № 3053 від 31.01.2017 р.) в якому просив суд зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2016 р. по справі № 922/3430/16.

Проте, оскільки в процесі розгляду даної справи Харківський апеляційний господарський суд закінчив перегляд рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2016 р. по справі № 922/3430/16, про що виніс відповідну постанову від 21.02.2017 р., клопотання позивача про зупинення провадження у справі судом було залишено без задоволення.

Відповідач також надав суду клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 6894 від 28.02.2017 р.) в якій просив суд зупинити провадження у даній справі до закінчення розгляду господарським судом Харківської області справ № 922/251/17, № 922/277/17, № 922/279/17, № 922/309/17, № 922/310/17, № 922/312/17, № 922/345/17, № 922/346/17, які на думку відповідача є пов'язаними з даною справою.

Однак, зазначене клопотання було залишено судом без задоволення, оскільки справи № 922/251/17, № 922/277/17, № 922/279/17, № 922/309/17, № 922/310/17, № 922/312/17, № 922/345/17, № 922/346/17 в розумінні ст. 79 ГПК України не є пов'язаними з даною справою, і суд в процесі розгляду даної справи має можливість встановити всі істотні обставини, які мають значення для вирішення існуючого між сторонами спору.

На судове засідання 20.03.2017 р. прибули представники позивач та відповідача.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить її задовольнити з урахуванням поданих заяв про збільшення розміру позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, між позивачем, як оператором, та відповідачем, як замовником, укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 р. (далі за текстом - договір; т. с. 1, а. с. 60-70), за умовами якого ператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник оплачує оператору встановлену вартість таких послуг.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (Кодекс), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування) (п. п. 2.1-2.3 договору).

Згідно з п. 2.6 договору, замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

За умовами п. 4.1 договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси, не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі, здійснювати додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до розділу VII договору вартість послуг розраховується:

розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором;

транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором;

балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Тарифи, передбачені п. 7.1 цього розділу, є обов'язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 9.1 договору разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу.

У пункті 9.4 договору передбачено, що оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

За умовами п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Пунктом 13.5 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.17.1 договору, він набирає чинності з дня його укладання і діє до 31.12.2016 р., умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме: з 01.12.2015 р.

Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше, ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як свідчать матеріали справи, підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі стала неоплата відповідачем послуг по балансуванню обсягів природного газу в вересні-грудні 2016 року, та прострочення виконання зобов'язань зі сплати існуючого боргу за січень-лютий, квітень-грудень 2016 року.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Положення статті 626 Цивільного кодексу України передбачають, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Разом із тим частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 14 Цивільного Кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного Кодексу України)

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, належне виконання зобов'язання є виконання зобовязань, з додержанням вимог і принципів виконання зобов'язання встановленими умовами договору та приписами чинного законодавства.

Як вже було зазначено вище, між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» було укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року.

Послуги, за зазначеним договором, надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Так, відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу: - небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації; - алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Згідно з п. 8 глави 1 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання - передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з п. 5 глави 2 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Отже, алокація здійснюється на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, та на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень п. 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи.

В результаті аналізу відповідних підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу, згідно яких замовник послуг на транспортування подав певні обсяги природного газу до газотранспортної системи та здійснив їх відбір з такої системи, формується алокація щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Розділом IX Визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за ними договору, передбачено, зокрема, що у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування (пункт 9.1).

При цьому, негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до саме п. 9.4 договору: позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

Згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені Договором та Кодексом, встановив наявність у Відповідача негативних місячних небалансів у вересні 2016 року в обсязі 1023,900 тис. куб. м., в жовтні 2016 року в обсязі 8942,435 тис. куб. м., в листопаді 2016 р. в обсязі 4918,892 тис. куб. м., в грудні 2016 року в обсязі 9716,4 тис. куб. м.

Зазначене підтверджується, зокрема наступним:

Відповідач не надавав Позивачу, як Оператору газотранспортної системи, номінацію на вересень 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати. На вказані потреби Відповідача обсяги природного газу були виділені ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», про що свідчить акт прийому-передачі природного газу від 30.09.2016 між ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», позивачем та відповідачем але, на обсяг, що складає лише 1000 тис. куб. м. Натомість, у звіті відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за вересень 2016 року було вказано про використання Відповідачем 2023,900 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі «підтверджений обсяг номінацій» на вказану потребу Відповідача обсяги природного газу виділені не були.

У зв'язку з не врегулюванням Відповідачем негативного місячного небалансу у вересні 2016 року в обсязі 1023,900 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. 7 глави З Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав Відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт Відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.09.2016 №09-16--БАЛАНС на суму в розмірі 6923611,80 грн.

В зв'язку з цим, Позивач, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 17.10.2016 за вих.№14147/12 повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу у вересні 2016 року в обсязі 1023,900 тис. куб. м., надав акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу 30.09.2016 № 09-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок на оплату послуг балансування .

Відповідач не надавав Позивачу, як Оператору газотранспортної системи, номінації на жовтень 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати та на власні потреби. На вказані потреби Відповідача обсяги природного газу були виділені ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», про що свідчить акт прийому-передачі природного газу від 31.10.2016 між ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», позивачем та відповідачем, але, на обсяг, що складає лише 3053,007 тис. куб. м. Натомість, у звіті відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за жовтень 2016 року було вказано про використання відповідачем в жовтні 2016 року 11942,438 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати та 53,001 тис. куб. м. на власні потреби, всього, на загальний обсяг - 11995,44 тис. куб. м. При цьому, до цього часу Відповідачем так і не надані докази щодо виділення будь-ким з постачальників природного газу обсягу газу, що складає 8942,435 тис. куб. м.

В зв'язку з не врегулюванням Відповідачем негативного місячного небалансу в жовтні 2016 року в обсязі 8942,435 тис. куб. м. природного газу у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав Відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт Відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.10.2016 №10-16--БАЛАНС на суму в розмірі 76180961,46 грн.

В зв'язку з цим, Позивач, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 16.11.2016 за вих. №15704/12 повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в жовтні 2016 року на загальний обсяг 8942,435 тис. куб. м., надав акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.10.2016 №10-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №10-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування.

Відповідач не надавав Позивачу, як Оператору газотранспортної системи, номінацію на листопад 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби Відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті відповідача фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за листопад року було вказано про використання Відповідачем в листопаді 2016 року 4918,892 тис. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі «підтверджений обсяг номінацій» на вказану потребу Відповідача обсяги природного газу ієні не були.

В зв'язку з не врегулюванням Відповідачем негативного місячного небалансу, в листопаді 2016 року в обсязі 4918,892 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав Відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт Відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.11.2016 №11-16--БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 38 367 357,60 грн.

В зв'язку з цим, Позивач, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 15.12.2016 №17083/12 повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансув листопаді 2016 року в обсязі 4918,892 тис. куб. м., надав акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.11.2016 №11-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №11-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування в розмірі 38 367 357,60 грн.

Відповідач не надавав Позивачу, як Оператору газотранспортної системи, номінацію на грудень 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби Відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті відповідача фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за грудень 2016 року було вказано про використання Відповідачем в грудні 2016 року 9545,453 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати та 170,948 тис. куб. м. природного газу на власні потреби, всього, на загальний обсяг - 9716,4 тис. куб. м., при тому, що в графах «підтверджений обсяг номінацій» на вказані потреби Відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Отже, Відповідачем факт наявності негативного місячного небалансу в грудні 2016 року на обсяг, що складає 9716,4 тис. куб. м. природного газу, по суті, визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме Відповідач в своєму звіті про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за грудень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати та на власні потреби Відповідача в грудні 2016 року на обсяг, що складає 9716,4 тис. куб. м.

Вже після місяця споживання природного газу в червні 2016 року на обсяг, що складає 9716,4 тис. куб. м. природного газу, Відповідачем частково в добровільному порядку було закрито негативний місячний небаланс на обсяг, що складає 8450,837 тис. куб. м., який було отримано від ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ», про що свідчить акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2016, підписаний між Відповідачем, Позивачем та ТОВ «РГК ТРЕЙДІНГ».

Але, обсяг негативного місячного небалансу в грудні 2016 року, що складає 1265,564 куб. м. природного газу, так і не було врегульовано Відповідачем, враховуючи відсутність надання доказів того, що вказані обсяги природного газу були виділені постачальником природного газу та передані Відповідачу. Таким чином, за відповідачем так і рахується місячний негативний небаланс в обсягах природного газу, що виник грудні 2016 року в обсязі 1265,564 тис. куб. м.

У зв'язку з не врегулюванням Відповідачем негативного місячного небалансу в грудні 2016 року в обсязі 1265,564 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав Відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2016 №12-16--БАЛАНС/1 на загальну суму таких послуг у розмірі 10 855 501,76 грн.

В зв'язку з цим, Позивач, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV кодексу, листом від 16.01.2017 №424/12 повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в грудні року в обсязі 1265,564 тис. куб. м., надав акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2016 №12-16--БАЛАНС/1, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №12-16--БАЛАНС/1 на оплату послуг балансування в розмірі 10 855 501,76 грн.

Крім цього, у звіті відповідача фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за грудень 2016 року містяться відомості відносно наявності в грудні 2016 року обсягу негативного небалансу природного газу, що складає 4959,644 тис. куб. м. (V рядок звіту). При цьому, Відповідач не надавав номінацію на грудень 2016 року на вказані обсяги природного газу. При цьому, як зазначає позивач, жоден з постачальників виділення лімітів на обсяг, що складає 4959.644 тис. куб. м. теж не підтвердив.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

Оскільки, Позивачем, як Оператором газотранспортної системи, було виявлено негативний небаланс в грудні 2016 року на обсяг, що складає 4959,644 тис. куб. м., і про який зазначив сам Відповідач і не врегулював його в строки, визначені умовами Договору, Позивач надав Відповідачу послуги з балансування природного газу в грудні 2016 року і на обсяг, що становить 4959,644 тис. куб. м., у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, про що було складено односторонній акт Відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2016 №12-16--БАЛАНС/2 на загальну вартість таких послуг у розмірі 51 050 210,84 грн. (копії акту, розрахунку вартості послуг балансування додаються).

В зв'язку з цим, Позивач, відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 16.01.2017 №424/12 повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в грудні 2016 року в обсязі 4959.644 тис. куб. м., надав акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.12.2016 №12-16--БАЛАНС/2, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №12-16--БАЛАНС/2 на оплату послуг балансування в розмірі 51 050 210,84 грн.

Відповідачем факт наявності негативних місячних небалансів у вересні - грудні 2016 року на загальний обсяг природного газу фактично визнається і не в межах даної справи не оспорюється.

Відповідно до умов договору транспортування газу від 17.12.2015 року підставою для здійснення відповідачем розрахунків за надані послуги з балансування обсягів природного газу є акт наданих послуг з балансування обсягів природного газу, рахунок-фактура, розрахунок вартості послуг (розділ IX договору, пункт 9.4).

Положеннями Кодексу газотранспортної системи передбачено, що розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу (п.1 розділу 4 глави XIV). Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування, який замовнику послуг транспортування надає оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п.3 - п.4 розділу 4 глави XIV Кодексу газотранспортної системи).

Підставою для проведення розрахунку за отримані послуги з балансування за спірний період, є рахунки позивача на оплату послуг балансування газу на загальну вартість таких послуг та акти про надання послуг балансування обсягів природного газу за січень-лютий, квітень і червень 2015 року, які складені на підставі звіту про надані послуги з транспортування газу. Вказані документи містять необхідні дані, які визначають обсяг місячного негативного небалансу у відповідача у вищезазначений період і який ґрунтується безпосередньо на даних відповідача, відображених у звітах відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за вказаний період, та вартість послуг балансування, вирахувана відповідно до умов договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

Суд констатує, що відповідач має всі необхідні документи - акти наданих послуг з балансування природного газу в липні та серпні 2016 року, рахунки на оплату вартості таких послуг, а також розрахунки вартості цих послуг, на підставі яких відповідач мав можливість та повинен був здійснити розрахунки за надані позивачем послуги з балансування обсягів природного газу у вказаний період.

При цьому, суд зазначає, що вартість послуг з балансування обсягів природного газу позивачем відповідачу вираховувалась у відповідності до положень п.9.2 договору.

Так, у п. 9.2 договору передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника - відповідача за формулою: балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до положень п. 9.3 договору базова ціна газу визначається оператором - позивачем відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного га газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Офіційний веб-сайт позивача містить відомості щодо базової ціни на газ за період з вересня по грудень 2016 року.

Як свідчать матеріали справи, розрахунок вартості наданих послуг з балансування позивачем здійснено з урахуванням зазначених цін.

Отже, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу, відповідач має перед позивачем зобов'язання здійснити оплату послуг балансування у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання коригуючого акту.

Оскільки відповідач в обумовлені строки не розрахувався з позивачем за надані послуги балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в повному обсязі, позивач вважає, що борг, який існує на момент розгляду справи, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються нормами адміністративного, зокрема, бюджетного, законодавства. Застосування та чинність цих норм не залежить від того чи передбачили сторони в договорі відповідні умови чи ні. При визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми адміністративного (бюджетного) законодавства, необхідно виходити з величини компенсації, яку буде перераховано відповідачу за рахунок державного бюджету. Право на отримання та розмір такої компенсації відповідачу підтверджується головним управлінням Державної казначейської служби у Харківській області та Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації. Правовідносини, що регулюються нормами адміністративного законодавства, виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і саме з цього моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування. Оформлення документів, в тому числі, протоколів взаєморозрахунків є лише процедурою реалізації цього права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. При визначенні обсягу грошових зобов'язань між сторонами, що будуть виконуватись за рахунок виділених з державного бюджету коштів, необхідно враховувати офіційні дані органів соціального захисту, а не ту обставину чи розпочалось процедурне оформлення самих розрахунків.

Як свідчать матеріали справи, 20.01.2016 р. між позивачем (сторона 5), відповідачем (сторона 4), Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області (сторона 1), Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації (сторона 2), Товариством з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут (сторона 3) були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій на загальну суму 259 102 798,77 грн.

Крім того, 23.02.2017 р., між позивачем (сторона остання), відповідачем (сторона 6), Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області (сторона 1), Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації (сторона 2), підприємствами що споживають в т.ч. природний газ, укладено укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій на загальну суму 57618468,60 грн.

Укладаючи спільні протокольні рішення, сторони керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 року № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 вищевказаного Порядку постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктами 2.6 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Таким чином, враховуючи наявність домовленості щодо зміни порядку і строків проведення розрахунків а також те, що відповідний строк не настав, колегія суддів вважає, що підстави для стягнення коштів за послуги балансування природного газу за вересень - грудень 2016 року відсутні.

Таким чином, з підписанням сторонами спільного протокольного рішення і виконання положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за № від 17.12.2015 року підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень.

При цьому, як свідчать матеріали справи, державою було профінансовано погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договором № від 17.12.2015 р., та на виконання спільних протокольних рішень відповідачем платіжними дорученнями № 8, 9, 10, 11, 12 від 23.01.2017 р. сплачено на користь позивача 3 002 798,77 грн. заборгованості за послуги балансування.

Крім того, платіжними дорученнями № 6, 7, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 від 28.02.2017 р. відповідачем на виконання спільних протокольних рішень та умов договору № від 17.12.2015 р. сплачено на користь позивача 256 100 000 грн. заборгованості за послуги балансування, в т.ч. надані в вересні-грудні 2016 року.

Таким чином, згідно з відомостями позивача, сума боргу, яку має відповідач перед позивачем за договором № від 17.12.2015 р. за 2016 рік становить 6527059,97 грн., оскільки частина сплачених коштів була спрямована на погашення заборгованості за послуги балансування, надані в попередні періоди, зокрема січні-лютому, квітні-серпні 2016 р. (т. 3 а. с. 30-31)

Зазначені обставини відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, в т. ч. не доведено той факт, що зазначена заборгованість є меншою.

Таким чином, оскільки частина заявленого позивачем до стягнення основного боргу в сумі 176850583,49 грн. за надані послуги балансування в вересні - грудні 2016 р. була погашена після порушення провадження у даній справі, зазначені обставини є підставами для припинення провадження по розгляду даної частини позовних вимог на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Разом з тим, статтею 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Підписанням протокольними рішеннями сторони за своєю згодою змінили строки виконання боржником (відповідачем) грошових зобов'язань перед кредитором (позивачем), які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 року.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, викладеними у постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 року у справі № 924/1265/13, від 30.09.2014 року у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012 та ін.

Посилання позивача на те, що зміни до самого договору не вносились, а відтак договірні зобов'язання відповідача не змінились, є безпідставними, оскільки спільними протокольними рішеннями сторони погодили відповідну зміну у порядку оплати.

Так, за змістом розділу 3 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків від 20.01.2017 року сторони зобов'язались перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цих спільних протокольних рішень та з урахуванням укладених договорів на розрахункове-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів перерахувати кошти за схемою, передбаченою спільними протокольними рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, підписання сторонами у 2017 році спільних протокольних рішень і виконання положень останніх, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 року № 55/57/43, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688 свідчить про те, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за договором № від 17.12.2015 року, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Доказів невиконання відповідачем спільних протокольних рішень щодо сплати решти боргу матеріали справи не містять та позивачем суду не надані.

Зазначені обставини є підставами для відмови в задоволенні позову в частині стягнення решти заборгованості за послуги балансування, що є предметом розгляду суду в межах даної справи та яка залишилася не сплаченою відповідачем на підставі спільних протокольних рішень.

Щодо решти позову про стягнення штрафних санкцій, інфляційних та річних суд зазначає наступне.

Підписання сторонами спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 р., наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. № 493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за договором № від 17.12.2015 р. підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі Спільних протокольних рішень.

Підписанням Спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору № від 17.12.2015 р. Зважаючи на викладене, підстави для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, штрафу на заборгованість, яка була предметом регулювання за Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, відсутні (аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України № 908/2215/15-г від 15.12.2015 р., № 922/364/15 від 15.10.2015 р., а також у постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 по справі № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 09.09.2014 по справі № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 23.09.2015 по справі № 917/2519/14).

При цьому, умови протокольних рішень не передбачали можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог.

За таких обставин, позов в частині стягнення інфляційних, річних та пені, нарахованих в зв'язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов'язань за договором № від 17.12.2015 р. не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 р. по справі № 922/1668/16, залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 р., якими з відповідача стягнуто заборгованість за послуги балансування надані в січні - лютому, квітні-червні 2016 р. в зв'язку з невиконанням умов договору щодо їх оплати суд вважає безпідставними, оскільки строки оплати послуг в зазначених місяцях в подальшому були змінені згідно з протокольними рішеннями.

До висновку про безпідставність нарахування штрафних санкцій, інфляційних, річних та пені в зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за договором, за наявності спільного протокольного рішення, дійшов і Вищий господарський суд України та Верховний суд України розглядаючи справив з аналогічних правовідносин, зокрема в вищевказаних постановах.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що спір про стягнення заборгованості за послуги балансування надані позивачем відповідачу за договором № від 17.12.2015 р. надані в липні - серпні 2016 р., та про стягнення інфляційних, річних та пені, нарахованих в зв'язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором був предметом розгляду суду в межах справи № 922/3430/16. При цьому, рішенням господарського суду від 28.11.2016 р., залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 р., в задоволенні позову відмовлено. Зазначені судові рішення у встановленому законом порядку набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, суд визнає заявлені позивачем позовні вимоги позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства України.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати у даній справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В частині позову про стягнення 176850583,49 грн. заборгованості за надані у вересні - грудні 2016 р. послуги з балансування обсягів природного газу провадження у справі припинити.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2017 р.

Суддя О.І. Байбак