ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" березня 2017 р. Справа № 911/464/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Росава", 09108, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Леваневського, будинок 91

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валса", 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Леваневського, будинок 83

про стягнення 1304034,84 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №05-79 від 27.12.2016);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Росава" звернулось у господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валса" про стягнення 1 267 098,06 грн. основного боргу та 36936,78 пені нарахованої за період з 01.01.2017 по 07.02.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу векселів №Б-11-227/1 від 15.07.2011 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий вексель.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача суд

встановив:

15.07.2011 між Приватним Акціонерним Товариством «Росава» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валса» (Покупець) представлене Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», був укладений Договір купівлі-продажу векселів №Б-11-227/1 (Договір, а.с. 9-10), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець продає, а Покупець придбає простий вексель з ордерною формою випуску та існуючий в документарній формі (далі - вексель) з наступними характеристиками: № вексельного бланку - АА1077115; назва та код ЄДРПОУ векселедавця - ТОВ «Агробізнес», , дата складання векселя - 28 вересня 2007 року; дата погашення векселя - за предявленням, не раніше 01.10.2010, номінальна вартість векселя 40 000 000 грн.; вартість векселя 39 350 300 грн. Всього один вексель загальною номінальною вартістю 40000000 (сорок мільйонів) грн.

Згідно пункту 2.1. Договору договірна вартість продажу векселя 39 350 300,00 (тридцять девять мільйонів триста пятдесят тисяч триста) грн. 00 коп., без ПДВ.

Відповідно до пункту 2.3. Договору в редакції додаткової угоди до цього договору від 30.12.2013 (а.с. 12) Покупець зобовязаний сплатити договірну вартість векселів Продавцю на поточний рахунок Продавця, вказаний в пункті 8 Договору, не пізніше 31.12.2016 з наступним призначенням платежу: «За простий вексель з іменним індосаментом згідно договору № Б-11-227/1 від 15 липня 2011 р., без ПДВ.».

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Продавець зобовязаний передати Покупцю векселі, відповідно до акту прийому-передачі, не пізніше 15.07.2011.

У відповідності до пункту 2.5 Договору право власності на векселі переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі векселів відповідно пп. 2.4. дійсного Договору.

На виконання умов договору згідно акту прийому-передачі від 15.07.2011 (а.с. 11) позивач передав, а відповідач прийняв простий вексель з наступними характеристиками: № вексельного бланку - АА1077115; назва та код ЄДРПОУ векселедавця - ТОВ «Агробізнес», , дата складання векселя - 28 вересня 2007 року; дата погашення векселя - за предявленням, не раніше 01.10.2010, номінальна вартість векселя 40 000 000 грн.; вартість векселя 39 350 300 грн.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання за договором в частині здійснення оплати за отриманий вексель в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 1267098,06 грн.

24.01.2017 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків в якому погодили розмір вказаної заборгованості (а.с. 62).

Оскільки заборгованість в розмірі 1267098,06 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи, що заборгованість за договором купівлі-продажу векселів №Б-11-227/1 від 15.07.2011 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем векселя відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 1 267 098,06 грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 36936,78грн пені, нарахованої за період з 01.01.2017 по 07.02.2017.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що за прострочення виконання своїх зобовязань, передбачених пунктом 2.3. цього Договору, Покупець сплачує на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми прострочення, за кожний календарний день прострочення платежу.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостої статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення з відповідача 36936,78 грн. пені, нарахованої за період з 01.01.2017 по 07.02.2017, підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 267 098,06 грн. основного боргу та 36936,78грн пені, нарахованої за період з 01.01.2017 по 07.02.2017..

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валса" (код 32944951) на користь Приватного акціонерного товариства "Росава" (код 30253385) 1 267 098 (один мільйон двісті шістдесят сім тисяч девяносто вісім) грн. 06 коп. основного боргу, 36936 (тридцять шість тисяч девятсот тридцять шість) грн. 78 коп. пені та 19560 (девятнадцять тисяч пятсот шістдесят) грн. 52 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано 31.03.2017