ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2017 р.Справа № 909/82/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Кабель Україна", м. Маріуполь Донецька область

до Приватного підприємства "СИНЯВА" смт.Стара Синява Старосинявський район Хмельницька область

про стягнення 9873,93грн., у т.ч. 2213,61 грн. 3% річних, 7660,32 грн. інфляційних втрат

Представники:

Позивача- не приймав участі,

Відповідача - Козік Т.Л. за дов від 17.02.17.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ст.85 ГПК України.

Позивач у поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача 67 789,89 грн., у т.ч. 58 897, 22 грн. суми основного боргу, 1 880,22 грн. 3% річних, 7012,45 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що за договором поставки від 23.02.16 №5774 позивачем посталено відповідачу товар на загальну суму 220720,14грн., натомість, відповідаче оплачено товар лише на суму 161522,92грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 58897,22грн. За прострочення оплати товару на підставі ст.625 ЦК України нараховані 3% річних та інфляційні.

Ухвалою суду від 13.03.17 провадження у справі в частині стягнення 58 897,22 грн. основного боргу припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку з погашенням основного боргу. Ухвалою суду від 13.03.17 залишено без розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення 14019,93 грн. пені та 2944,86 грн. штрафу.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 2213,61 грн. 3% річних, 7660,32 грн. інфляційних втрат (всього-9873,93 грн.). У поданому до суду клопотанні від 21.03.17 позивач просить розглянути справу без участі його представника та повідомляє про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у поданому суду клопотанні та його представник у судовому засіданні повідомив про погашення основної заборгованості та надав докази про погашення 3.02.2017р.- 20 000,00 грн., 23.02.2017р. - 38897,22 грн.

У клопотанні від 23.03.2017р. відповідач подав свій контррозрахунок 3 % річних та інфляційних, оскільки вважає, що позивачем останні нараховані не вірно, у зв'язку з цим зазначені нарахування становлять: 1485,34 грн. 3 % річних, 4711,78 грн. інфляційних.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між позивачем та відповідачем підписаний договір поставки від 23.02.16 №5774, за умовами якого позивач (постачальник) зобов'язався поставити і передати у власність відповідача (покупця) кабельно-провідникову та (чи) іншу електротехнічну продукцію, а відповідач зобов'язується прийняти продукцію і вчасно сплатити позивачу її вартість (п.1.1 договору).

Згідно з п.2.1 договору загальна сума договору визначається, виходячи з вартості поставленої продукції протягом усього строку дії даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору ціна на кожну окрему партію продукції визначається окремо та узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/чи накладних.

Згідно з п. 3.3 в підтвердження факту отримання продукції покупець зобов'язаний поставити підпис на накладній та передати постачальнику з оригіналом довіреності.

Згідно з п. 3.4 датою постачання вважається дата фактичного отримання продукції уповноваженим представником з оформленими видатковими накладними.

Згідно з п. 4.1 покупець сплачує постачальнику вартість кожної окремої партії продукції шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, який вказано в рахунку-фактурі, протягом 14 календарних днів з моменту поставки. Тара є оплатною, її вартість сплачується разом з оплатою вартості продукції.

Згідно з п.5.4 договору у випадку порушення покупцем термінів розрахунку постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день затримки оплати. У разі порушення покупцем термінів сплати біль ніж на 10 банківських днів, постачальник вправі вимагати від нього сплати штрафу у розмірі 5% від суми простроченого платежу.

На виконання договору позивачем поставлено відповідачу продукцію згідно видаткових накладних: №№ТМКУк045182 від 24.02.16, ТМКУк045953 від 05.03.16, ТМКУк047031 від 22.03.16, ТМКУк047535 від 28.03.16, ТМКУк047536 від 28.03.16, ТМКУк047534 від 28.03.16, ТМКУк047894 від 31.03.16 на загальну суму 220720,14грн.

Розрахунок за одержаний товар здійснено наступним чином: 6000,00грн. платіжним дорученням від 03.03.16, 10000,00грн. платіжним дорученням від 11.03.16, 5822,92грн. платіжним дорученням від 17.03.16, 15000,00грн. платіжним дорученням від 18.03.16, 30000,00грн. платіжним дорученням від 29.03.16, 25000,00грн. платіжним дорученням від 19.04.16, 20000,00грн. платіжним дорученням від 29.04.16, 10000,00грн. платіжним дорученням від 25.05.16, 10000,00грн. платіжним дорученням від 27.05.16, 6000,00грн. платіжним дорученням від 19.07.16, 5000,00грн. платіжним дорученням від 25.07.16, 3000,00грн. платіжним дорученням від 01.09.16, 6000,00грн. платіжним дорученням від 05.09.16, 10000,00грн. платіжним дорученням від 06.09.16), а також після подання позову - 20000,00грн. платіжним дорученням від 03.02.17 №114, 38897,22грн. платіжним дорученням від 23.02.17 №123 .

У зв'язку з простроченням оплати позивачем проведені нарахування 3% річних у розмірі 1880,22грн. за період з 24.02.16 по 12.12.16, а також інфляційних у розмірі 7012,45грн. за період з 24.02.16 по 12.12.16. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивачем за прострочення сплати вартості продукції за період з 10.12.16 по 23.02.17 нараховано 3% річних на суму 333,39грн. та інфляційні у розмірі 647,87грн. Відповідно всього позивачем нараховано 2213,61 грн. 3% річних, 7660,32 грн. інфляційних втрат.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги береться таке:

Судом враховуєься, що господарсько-правові відносини між сторонами виникли на підставі договору поставки від 23.02.16. №5774.

Згідно зі ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивачем здійснено поставку відповідачу продукції на загальну суму 220720,14грн.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом враховується, що відповідно до умов договору від 23.02.16 відповідач зобов'язався здійснювати розрахунки протягом 14 календарних днів з моменту поставки кожної партії товару.

Відповідачем порушено строки проведення розрахунків з позивачем. Остаточно заборгованість відповідача за поставлений товар погашена 23.02.17.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з порушенням термінів проведення розрахунків позивачем за період з 24.02.16 по 12.12.16 проведені нарахування 3% річних у розмірі 1880,22грн. та інфляційних у розмірі 7012,45грн. За період з 10.12.16 по 23.02.17 нараховано 3% річних у розмірі 333,39грн. та інфляційні у розмірі 647,87грн. Всього 2213,61грн. 3% річних та 7660,32грн. інфляційних.

Судом враховується, що позивачем невірно визначений період прострочення здійснення розрахунків. Так нарахування 3% річних та інфляційних можуть бути здійснені за період з 10.03.16 (після збігу 14 календарних днів після першої поставки, яка відбулась 24.02.16) по 22.02.17 (а не по 23.02.17), оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних. Аналогічна правова позиція викладена у п.1.9 постанови пленуму ВГСУ від 17.12.13 №14.

Відтак, згідно проведеного судом перерахунку до стягнення належить 3% річних за період з 10.03.16 по 22.02.17 у розмірі 1918,18грн.

Щодо нарахованої позивачем суми інфляційних втрат судом приймається до уваги, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Аналогічна правова позиція викладена у п.3.2 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13.

Відтак, згідно проведеного судом перерахунку правомірно нарахованими є інфляційні за період з травня 2016р. по січень 2017р. у розмірі 4631,75грн.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 1918,18грн. 3% річних та 4631,75грн. інфляційних визнаються правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, а в решті позовних вимог необхідно відмовити. У решті позову належить відмовити у зв'язку з безпідставністю.

У зв'язку з частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог згідно з ст.ст.44, 49 ГПК України .

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Кабель Україна", м.Маріуполь, Донецька область до Приватного підприємства "СИНЯВА" смт.Стара Синява, Старосинявський район, Хмельницька область про стягнення 9873,93грн., у т.ч. 2213,61 грн. 3% річних, 7660,32 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "СИНЯВА" смт.Стара Синява, Старосинявський район, Хмельницька область (вул. І.Франка, 15, кв.15, код 35173556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Кабель Україна", м.Маріуполь, Донецька область (пр. Адмірала Луніна, 15, код 37841178) 1918,18грн. (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять гривень 18 коп.) 3% річних, 4631,75грн. (чотири тисячі шістсот тридцять одна гривня 75 коп.) інфляційних, 1061,37грн. (одна тисяча шістдесят одна гривня 37 коп.) відшкодування сплаченого судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Повне рішення складене 24.03.2017р.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу ( 69009, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, п/в 9, а/с 184) реком.