ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р.Справа № 923/1381/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради Херсонської області

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року про припинення провадження

по справі № 923/1381/16

за позовом ОСОБА_1 міської ради Херсонської області

до відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди

В С Т А Н О В И В :

20.12.2016 ОСОБА_1 міська рада Херсонської області (далі позивач) звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 (далі відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.12.2016 порушено провадження у справі № 923/1381/16 та призначено до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 міської ради Херсонської області.

23.02.2017 ухвалою господарського суду Херсонської області провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Такий висновок суду мотивований тим, що позов ОСОБА_1 міської ради Херсонської області до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди має розглядатися у суді загальної юрисдикції, оскільки позивачем не доведено, що своєю господарською діяльністю відповідач створює перешкоди у користуванні земельною ділянкою комунальної власності.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду про припинення провадження у справі, позивач - ОСОБА_1 міська рада Херсонської області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у який просить вказану ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду спору по суті.

Мотивуючи свою позицію щодо необґрунтованості судом першої інстанції припинення провадження у справі скаржник послався на те, що місцевим господарським судом не було враховано постанову Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6, оскільки з зазначеної постанови слідує, що позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того апелянт зазначив, що місцевим господарським судом не було враховано ст.152 КУ Про адміністративні правопорушення, у звязку з чим позивач захищає своє право власності на земельну ділянку.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав та в судове засідання не зявився без поважних причин, про час, дату та місце якого був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, реєстром на відправку рекомендованої пошти, а тому колегія суддів вважає розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого учасника судового процесу.

30.03.2017 через електрону адресу суду від представника ОСОБА_1 міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, яка колегією суддів задоволена.

Відповідно до ч.2 ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Оскільки учасники судового процесу в судове засідання 30.30.2017 року не зявились, строк розгляду апеляційної скарги, згідно ч.2 ст.102 ГПК України, закінчується та ніхто із сторін не заявив клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає розглянути скаргу за їх відсутністю.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Припиняючи ухвалою провадження у справі, що оскаржується в апеляційному порядку, місцевий суд виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_3 не звертався до органу місцевого самоврядування як фізична особа-підприємець для реалізації передбачених законом господарських правомочностей з отримання землі в користування або отримання дозволу на встановлення тимчасової споруди для здійснення підприємницької (господарської) діяльності, між ним та позивачем ОСОБА_1 міською радою не виникли господарські відносини.

Проте, з цією позицією місцевого суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1,2 статті 1 Господарського-процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 8 статті 16 ГПК України передбачено, що справи у спорах. передбачених пунктом 6 частини першої статті 12 цього Кодексу (справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів), розглядаються господарським судом за місцезнаходженням об'єктів земельних відносин або основної їх частини, за винятком справ, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Крім того, постановою пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 №6 передбачено, що справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК України підвідомчі господарським судам. У порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів ІП-У ЗК У країни: пов'язані із захистом права на земельні ділянки (в тому числі відновлення порушеного права третьої особи, яка на підставі рішень державних органів або органів місцевого самоврядування претендує на спірну земельну ділянку); ...про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок; про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою інші спори, пов'язані з правами і охоронюваними законом інтересами суб'єктів господарювання та інших юридичних осіб на земельні ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона, ОСОБА_1 міської ради було складено відповідний Акт від 16.09.2016 року та протокол № 000106 про адміністративне правопорушення від 23.09.2016 року відповідно до якого встановлено, що земельна ділянка, на якій відповідач самовільно без необхідних дозвільних документів та без укладання відповідного договору з ОСОБА_1 міською радою розташував тимчасову споруду на земельній ділянці, що належить комунальній власності територіальної громади міста Херсона.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 125 Земельного кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування України» питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 50 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на здійснення підприємницької діяльності яку не заборонено законом, тільки з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. ОСОБА_2 особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Статтею 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючі господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, обовязковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до ч.2 статті 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності : код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, колегія судів вважає, що місцевий господарський суд помилково дійшов висновку відносно того, що між сторонами у даній справі не виникли господарські відносини, оскільки місцевим господарським судом не взято до уваги положення статті 1 Господарсько-процесуального кодексу України, у звязку з тим, що ОСОБА_1 міська рада, як власних майна і звернулась до господарського суду ОСОБА_1 з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Згідно із п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Положеннями п. 4.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, спір у даній справі, який виник між сторонами, який повязаний з усуненням перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди, повинен розглядатись за правилами господарського судочинства, відтак місцевий господарський суд безпідставно припинив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Херсонської області від 23.02.2017 року про припинення провадження у справі № 923/1381/16 скасуванню, а дана справа направленню до господарського суду Херсонської області для розгляду спору по суті.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради Херсонської області задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Херсонської області від „23 лютого 2017 року по справі № 923/1381/16 скасувати.

3. Справу № 923/1381/16 направити до господарського суду Херсонської області для розгляду спору по суті.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „31 березня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська