КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" березня 2017 р. Справа №910/2334/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області

на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.02.2016

у справі № 910/2334/17 (суддя Яковенко А.В.)

заяву Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області

до Дочірнього підприємства "Проком"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.02.2016 у справі № 910/2334/17 заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строки на апеляційне оскарження, відстрочити сплату судового збору, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 21.02.2016 у даній справі та прийняти нове рішення, яким заяву Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Проком" прийняти до розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін, як виключну обставину.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Дана позиція суду кореспондується з роз'ясненнями, які викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України". Як визначено у п.3.1, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

До того ж, апелянт не надав суду належних доказів в обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, тобто не конкретизував своїх вимог та не довів обставин, на які послався. Так, обгрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, в даному випадку, крім іншого, необхідно довести наявність можливості сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. За таких обставин вказане клопотання відхиляється судовою колегією.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги наведені в ст. 94 ГПК України, згідно з ч. 2 якої до скарги, зокрема, додаються докази надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, вона не відповідає вимогам ст. 94 та ст. 95 ГПК України, а саме, до неї не додано доказів надсилання копії скарги і доданих до неї документів .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам), в даному випадку - ДП "Проком".

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.02.2017 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, клопотання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 21.02.2017 судовою колегією не розглядається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору на апеляційне оскарження.

2. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду м. Києва від 21.02.2017 у справі № 910/2334/17 (з доданими до неї матеріалами на 13-ти арк.) повернути заявнику без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/2334/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець