ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.2017 Справа № 905/348/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Управління комунальної власності Словянської міської ради, м. Словянськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю С.В.С, м. Словянськ

про стягнення заборгованості у розмірі 78365,57 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявились

від відповідача : не зявились

Суть спору: Позивач, Управління комунальної власності Словянської міської ради, м.Словянськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю С.В.С, м.Словянськ про стягнення заборгованості у розмірі 66876,85грн., в тому числі заборгованості в розмірі 53209,16грн., пені в розмірі 10014,47грн., інфляційні витрати в розмірі 2650,91 грн., 3% річних в розмірі 1002,31 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди №5/15 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Словянська від 11.03.2015 за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року.

09.02.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Курило Г.Є.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.02.2017 порушено провадження по справі № 905/348/17.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, представника не направляв, своїм правом на участь в судових засіданнях не скористався. Однак, через канцелярію суду 22.02.2017 від відповідача надійшов відзив.

В наданому суду відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю С.В.С, м.Словянськ просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на статті 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, відповідно до якої орендна плата за користування державним і комунальним майном субєктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, за період з 14.04.2014 по червень 2016 скасована. Згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р та від 02.12.2015 №1275-р м. Словянськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, на думку відповідача, зобовязання зі сплати орендної плати за договором виникло лише з червня 2016року, та становить за червень 7642,27 грн., за липень 7642,27грн., за серпень 7642,27 грн., за вересень 7779,83 грн., жовтень 7997,67 грн., листопад 8141,62 грн., грудень 8214,89 грн., всього 55060,82 грн. При цьому, згідно платіжних документів ТОВ «С.В.С.» за термін дії договору станом на січень 2017 сплатило на користь позивача 96056,72 грн., сума переплати складає 40995,90 грн. 12.01.2017 відповідач звернувся до позивача з вимогою про зарахування зустрічних однорідних вимог з метою зарахувати переплачену суму на майбутні платежі за договором, однак відповіді на зазначену вимогу ТОВ «С.В.С.» не отримало.

В поясненнях від 28.02.2017 №03-07-107, які надійшли через канцелярію господарського суду 01.03.2017, позивач визначив суму заявлених вимог станом на 16.02.2017, а саме: заборгованість по орендній платі у розмірі 55003,65 грн. за період з червня 2016 року по січень 2017 року, пеня у розмірі 12950,76грн., інфляційні витрати у розмірі 9049,02грн., 3% річних у розмірі 1362,17 грн. Докази направлення відповідачу пояснень наявні в матеріалах справи.

Частина 4 статті 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає до розгляду пояснення від 28.02.2017 №03-07-107 та розглядає збільшені позовні вимоги.

13.03.2017 електронною поштою суду та 15.03.2017 через канцелярію суду від позивача надійшов лист від 09.03.2017 №03-07-126, в якому позивач, зокрема, виклав клопотання про розгляд справи без участі позивача. Суд задовольняє клопотання позивача.

До суду 27.03.2017 надійшли пояснення позивача від 17.03.2017 №03-07-146, в яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

11.03.2015 між позивачем, Управлінням комунальної власності Словянської міської ради, м. Словянськ (орендодавцем) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю С.В.С, м. Словянськ (орендарем) укладено договір оренди №5/15 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Словянська (договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) інше нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі житлового будинку, (далі обєкт оренди), який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Чубаря, будинок 6.

Відповідно до акту приймання-передачі від 11.03.2015, що є додатком №2 до договору оренди, нежитлове вбудоване приміщення передано орендарю.

Відповідно до п.3.1 договору оренди за користування обєктом оренди орендар перераховує 100% орендної плати до місцевого бюджету. Розрахунок орендної плати здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади, затвердженої рішенням виконавчого комітету Словянської міської ради. Розрахунок місячного розміру орендної плати є невідємною і складовою частиною цього договору (додаток №3) і на дату його підписання орендна плата за базовий місяць оренди (січень 2015) згідно протоколу засідання конкурсної комісії з передачі в оренду нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Словянськ №1/15 від 03.02.2015 року становить 5047,46 грн., в тому числі ПДВ. Місячний розмір орендної плати за перший місяць оренди березень 2015р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (січень 2015) на індекси інфляції за лютий 2015 року та березень 2015 року.

В пункті п.3.2. договору оренди встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць. У випадку дефляції індекс інфляції приймається за 100%. У разі користування обєктом оренди протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) орендна плата розраховується на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно п.3.3. договору оренди орендна плата сплачується орендарем починаючи з моменту підписання акту приймання-передачі до моменту фактичного повернення займаного обєкту оренди по акту орендодавцеві (включно). Припинення дії договору оренди або його розірвання не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість з орендної плати, штрафні санкції, інфляційні витрати, 3% річних.

Відповідно до п.3.4. договору оренди розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан обєкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Орендна плата в грошовій формі сплачується орендарем самостійно, незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно, не пізніше 15 числа наступного місяця. Зайва сума орендної плати підлягає заліку в рахунок подальших платежів (п.3.5. договору оренди).

Згідно додатку №1 до договору оренди розрахунку плати за базовий місяць оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади станом на 11.03.2015, орендна плата за базовий місяць оренди (січень 2015) складає 5047,46 грн.

Позивач наполягає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з червня 2016 року по січень 2017 року у сумі 55003,65 грн., що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Донецької області.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст. ст. 1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та умовами договору оренди.

Договір оренди №5/15 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Словянська від 11.03.2015 за своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться в положеннях п.1 ст. 283 Господарського кодексу України

Згідно з ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог, передбачених статтями 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", правовою підставою користування майном є договір оренди.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено обовязки орендаря, де зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України (14 квітня 2014 року) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (у редакції, що діяла на момент укладання договору оренди) скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права є нормою прямої дії і не потребує додаткового надання сертифіката про засвідчення форс-мажорних операцій.

ОСОБА_1 закон є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Словянськ, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та де розташований обєкт оренди.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015 у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р була зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право на скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які проводили та/або проводять свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Словянськ. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Суд зазначає, що відсутність відповідних змін в Цивільному кодексі України, Господарському кодексі України, Законі України "Про оренду державного та комунального майна" не є підставою для нарахування та стягнення орендної плати за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Враховуючи приписи Закону України Про боротьбу з тероризмом, Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", знаходження відповідача та обєкту оренди в районі проведення антитерористичної операції, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування від 17.05.2016 внесено зміни до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, зокрема, до ст.ст. 4,6,7. ОСОБА_2 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

ОСОБА_1 про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції набрав чинності з 08.06.2016.

Статтею 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції в редакції Закону про внесення змін від 17.05.2016 передбачено скасувати суб'єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції в редакції Закону від 17.05.2016 перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 затверджені перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Судом встановлено, що м. Словянськ Донецької області не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014.

Таким чином, з моменту набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування, тобто з 08.06.2016, відповідач зобовязаний був сплачувати орендну плату за орендоване приміщення у Словянськ Донецької області.

Позивач наполягає, заборгованість відповідача перед позивачем утворилась за період з червня 2016 року по січень 2017 року у сумі 55003,65 грн., при цьому згідно наданої позивачем довідки про заборгованість відповідача по орендній платі згідно договору оренди №5/15 від 11.03.2015 позивачем нарахована орендна плата за весь період дії договору всупереч вимогам Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції. Відповідачем до матеріалів справи надані платіжні доручення за період з 06 травня 2015 року по 05 січня 2017 року, які підтверджують здійснення відповідачем оплат за договором оренди №5/15 від 11.03.2015 на загальну суму 110010,49грн. Отже на теперішній час за договором оренди №5/15 від 11.03.2015 у відповідача перед позивачем не існує заборгованості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 55003,65 грн. за період з червня 2016 року по січень 2017 року є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки інфляційні втрати, 3% річних та пеня є наслідком порушення грошового зобовязання, відсутність заборгованості виключає підстави для задоволення означених вимог.

При цьому судом не приймається до уваги вимога відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі наступного.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Оскільки на момент направлення відповідачем позивачу вимоги про зарахування зустрічних однорідних вимог строк повернення здійснених відповідачем оплат не наступив, суд дійшов висновку, що означені вимоги не можуть бути зараховані в порядку статті 601 ЦК України.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Управління комунальної власності Словянської міської ради, м. Словянськ до Товариства з обмеженою відповідальністю С.В.С, м.Словянськ відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 28.03.2017 оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило