ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Справа № 915/661/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2, дов.№01-9/27-37 від 31.10.2016;

представника відповідача: ОСОБА_3, дов.б/н від 05.04.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія»

(54052, м.Миколаїв, Корабельний р-н, а/с 170),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная судоремонтная компания» (54017, АДРЕСА_1),

про: стягнення 1336115,86 грн. заборгованості, з яких: 846439,89 грн. пені та 489675,97 грн. штрафу, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Спеціалізований морський порт «Октябрьськ» звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная судоремонтная компания» про стягнення 846439,89 грн. пені та 489675,97 грн. штрафу.

01.11.2016 від позивача до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання №01-2/2584 від 31.10.2016 про зміну найменування позивача на Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія», що підтверджено Статутом ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» №354 від 17.10.2016 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Статуту Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» - «Стивідорна компанія «Ольвія» (далі підприємство) є державним комерційним підприємством, заснований на державній власності. Підприємство є правонаступником Державного підприємства Спеціалізований морський порт Октябрьск .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору №229Т-2015 від 11.09.2015 про закупівлю товарів за державні кошти, відповідач виконав ремонтні роботи з порушенням строків, що стало підставою для нарахування йому пені та штрафу.

23.03.2017 від відповідача до суду надійшла заява про зменшення розміру штрафних санкцій в порядку ст.ст.233 ГК України, 83 ГПК України, в якій він посилається на наступне:

- жодних претензій до якості та кількості виконаних робіт позивач не заявляє;

- згідно наданих підприємством відповідача документів, а саме заявок на додаткові роботи, сам же позивач сприяв тому, що виконання робіт за договором по закупівлі послуги з поточного ремонту буксира були виконані з простроченням;

- відповідно до довідки РТПП Миколаївської області №1445/07 від 14.12.2015, в період виконання ремонтних робіт були несприятливі погодні умови, що також спричинили зміщення строків виконання робіт з фарбування судна «Капитан Гисич»;

- сума штрафних санкцій у розмірі 1336115,86 грн. є непомірно високою для ТОВ «Южная судоремонтная компания», оскільки на даний час підприємству з боку податкового органу ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва виставлено податкове повідомлення рішення про донарахування податків з ПДВ та податку на прибуток всього на суму більше 12 млн. грн., а тому додатково стягнення штрафних санкцій в сумі 1336115,86 грн. призведе до неминучого банкрутства підприємства ТОВ «Южная судоремонтная компания»;

- фактично позивачем не повелено збитків у звязку з прострочення відповідачем ремонтних робіт, а зобовязання за договором виконані в повному обсязі та належної якості.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях на позов.

У судових засіданнях 06.07.2016 та 25.07.2016, у відповідності до ст.77 ГПК України, було відкладено розгляд справи.

Ухвалою від 09.08.2016 строк розгляду справи був продовжений судом за клопотанням представника позивача та у судовому засіданні у відповідності до ст.77 ГПК України оголошено перерву до 15.08.2016.

Ухвалою суду від 15.08.2016 по справі призначалась бухгалтерсько-економічна експертиза, у звязку з чим провадження у справі зупинялось.

Ухвалами суду від 01.11.2016 та 13.12.2016 по справі призначались судові економічні експертизи, у звязку з чим провадження у справі зупинялись.

У судовому засіданні 23.03.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

11.09.2015 між Державним підприємством «Спеціалізований морський порт «Октябрьськ» (змінено найменування позивача на Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южная судоремонтная компания» було укладено Договір №229Т-2015 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі Договір №229Т-2015), відповідно до умов якого виконавець (відповідач у справі) зобовязується надати замовникові (позивач у справі) послуги з поточного ремонту буксира «Капитан Гисич» (ремонт на клас Регістра судноплавства України), код по ДК 016:2010:33.15.1 (надалі - послуги) з використанням матеріалів, запасних запчастин, обладнання, агрегатів, вузлів, лакофарбних, замінювальних та витратних матеріалів тощо виконавця (далі - матеріальні ресурси) відповідно до Попередньої ремонтної відомості буксиру «Капитан Гисич» (Додаток №1 до цього Договору), що є його невідємною частиною (далі - Попередня ремонтна відомість), а замовник прийняти та оплатити такі послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором (п.1.1. Договору №229Т-2015) (а.с.10-16).

У відповідності до п.1.2. Договору №229Т-2015, найменування, ціна та кількість послуг зазначені у Попередній ремонтній відомості, яка погоджена з Державним підприємством «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» (надалі - Регістр судноплавства України).

Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору №229Т-2015, загальна ціна цього договору складає 6995370,96 грн. (у т.ч. числі ПДВ 1165895,16 грн.), яка визначена за результатами проведення процедури закупівлі (відкритих торгів), є граничною ціною і не може бути перевищена виконавцем. Вартість нормо/години на виконання робіт, яка надається виконавцем на момент проведення відкритих торгів, залишається незмінною протягом всього терміну надання послуг (виконання робіт) за цим договором.

Відповідно до п.5.1. Договору №229Т-2015, сторонами погоджено період надання послуг: вересень - листопад 2015 року.

В подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 24.11.2015 до Договору №229Т-2015, якою було внесено зміни в п.5.1, а саме: період надання послуг узгоджено з 17 вересня по 15 грудня 2015 року (включно) (а.с.17).

У відповідності до п.5.2 Договору №229Т-2015, датою початку поточного ремонту буксира «Капитан Гисич» вважається дата підписання сторонами ОСОБА_4 прийому судна в ремонт.

Згідно п.5.4 Договору №229Т-2015, загальний строк надання послуг з поточного ремонту буксира не повинен перевищувати 90 календарних днів.

Пунктом 6.3.1 Договору №229Т-2015, визначено, що відповідач зобовязаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором.

У відповідності до п.5.8 Договору №229Т-2015, приймання буксира в ремонт здійснює комісія представників замовника та виконавця з підписанням ОСОБА_4 прийому судна в ремонт.

17.09.2015 позивач передав відповідачу судно м/б «Капитан Гисич», яке готове до постановки в док/сліп або до причалу і вважається прийнятим в ремонт з 17.09.2015, що зафіксовано в акті приймання судна в ремонт, підписаний обома сторонами та скріплений печатками (а.с.32).

Згідно п.5.13 Договору №229Т-2015, після завершення надання послуг, проведення швартовних та ходових випробувань із складанням відповідних протоколів, а також приймання судна регістром із видачею відповідних документів, а також усунення виконавцем усіх зауважень замовника (за їх наявності) сторони підписують Виконавчу ремонтну відомість. Після підписання сторонами Виконавчої ремонтної відомості виконавець передає буксир замовнику в порядку, аналогічному п.5.8 цього договору, із складанням ОСОБА_4 прийому судна з ремонту, який підписується сторонами.

В матеріалах справи міститься Виконавча ремонтна відомість морського буксиру пр.134 «Капитан Гисич», яка підписана обома сторонами 14.04.2016 та скріплена печатками (а.с.35-43).

Так, 14.04.2016 позивачем та відповідачем було підписано ОСОБА_4 прийому судна з ремонту, в якому зазначено, що роботи з поточного ремонту буксира «Капитан Гисич» (ремонт на клас Регістра судноплавства України) виконані з простроченням строків встановлених договором. Загальний строк надання послуг з поточного ремонту буксиру «Капитан Гисич» склав 211 днів (а.с.33). В той же день сторонами було підписано ОСОБА_4 надання послуг №13 від 14.04.2016, в якому зазначено, що виконавцем були виконані роботи з поточного ремонту буксира «Капитан Гисич» на суму 6360625,75 грн. (в т.ч. з ПДВ 1060104,29 грн.) (а.с.34).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у період виконання ремонтних робіт відповідачу неодноразово направлялись листи з проханням дотримуватись строків встановлених договором, зокрема листи.№06/2442 від 17.11.2015 та.№06/2832 від 31.12.2015 (а.с.46, 47).

В подальшому, 26.04.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію №01-2/926 (а.с.44), в якій вимагав від відповідача протягом 5-ти робочих днів з дати її отримання за несвоєчасне надання послуг сплатити йому пеню в сумі 846439,89 грн. та штраф в сумі 489675,97 грн. Докази направлення вказаної претензії містяться в матеріалах справи (а.с.45).

Зазначена претензія позивача була залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України, встановлено, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.7.3 Договору №229Т-2015, у разі ненадання або несвоєчасного надання послуг, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від загальної ціни договору (п.3.1.), за кожний календарний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 846439,89 грн. за період з 16.12.2015 по 14.04.2016 та 7% штрафу, що становить 489675,97 грн.

Відповідач проти розрахунків пені та штрафу заперечував, посилаючись на те, що кількість нормо годин, необхідних для виконання обсягу ремонтних робіт, визначених у Виконавчій ремонтній відомості від 14.04.2016 є значно нижчою від кількості нормо годин, необхідних для виконання договірного обсягу ремонтних робіт. Вказані розбіжності відповідач вважає однією з обставин, що зумовили затримку виконання робіт.

Враховуючи розбіжності у позиціях сторін з вказаного питання, ухвалою суду від 15.08.2016 по справі було призначено бухгалтерсько-економічну експертизу, проведення якої доручено НДЕКЦ при МВС України в Миколаївській області.

Однак, справа повернулись до господарського суду Миколаївської області без виконання, у звязку з відсутністю у штаті НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області фахівця з відповідною спеціальністю.

Ухвалою суду від 01.11.2016 було призначено по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївській філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

28.11.2016 матеріали справи №915/661/16 також повернулись до суду без виконання, у звязку з тим, що у штаті Миколаївської філії ОНДІСЕ відсутні фахівці з відповідною спеціальністю у галузі суднобудівництва.

Ухвалою від 13.12.2016 судом було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз». Зазначеною установою експертиза також не була проведена через несплату відповідачем рахунку на її проведення.

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту невідповідності передбачених умовами Договору №229Т-2015 строків виконання робіт, тій кількості нормо годин, яка встановлена діючими державними нормативами на виконання таких робіт.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість.

Під час розгляду справи відповідачем подано до суду заяву, в якій він просить зменшити розмір стягуваної пені, посилаючись на відсутність його вини в несвоєчасному виконанні зобовязань перед позивачем та зазначає, що порушення договірних зобовязань сталося внаслідок несприятливих погодних умов, що також спричинили зміщення строків виконання робіт з фарбування судна «Капитан Гисич», в підтвердження чого відповідачем надано лист Миколаївського обласного центру з гідрометеорології №32/05-08/501 від 10.12.2015, в якому повідомляється, що в листопаді 2015 року за даними авіаметеорологічної станції ОСОБА_1 випало опадів більше норми, а саме 49,5 мм опадів при багаторічній нормі 36 мм.

Службовою запискою від 27.11.2015 технічного менеджера фірми «ОСОБА_4 Холдинг Україна» (фірми виробника красок, які використовувались відповідачем при окрасці судна) було зазначено, що протягом останніх тижнів погодні умови, а саме часті дощі, відносна вологість повітря перевищує 85%, різниця між температурою металу і точкою роси менше 3 градусів, не дозволяють своєчасно здійснювати заплановані роботи. Також компанією «ОСОБА_4 Холдинг Україна» були надані рекомендації щодо здійснення фарбувальних робіт, зокрема, рекомендовано наносити покриття на якісно підготовлену поверхню, чисту і суху перед нанесенням при сприятливих погодних умовах, як під час нанесення, так і під час полімеризації покриття.

Відповідачем надані суду заявки, які надавались відповідачу капітаном буксиру «Капитан Гисич» з проханням виконати додаткові роботи з ремонту буксира (а.с.87-113).

Також відповідачем надані суду направлені на адресу позивача листи №301 від 26.11.2015 та №302 від 27.11.2015 з клопотанням про продовження строку виконання ремонтних робіт з посиланням на необхідність виконання додаткових робіт та несприятливі погодні умови (а.с.234, 235).

В обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач також зазначає, що на даний час підприємству з боку податкового органу ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва виставлено ППР про донарахування податків з ПДВ та податку на прибуток всього на суму більше 12 млн. грн., в підтвердження чого надано ОСОБА_4 №282/14-03-14-01/38622702 від 24.06.2016 ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Южная судоремонтная компания» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 13.03.2013 по 31.03.2016, валютного та іншого законодавства за період з 13.03.2013 по 31.03.2016.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

На думку суду, нарахування та стягнення з відповідача штрафу у певній мірі компенсує позивачу негативні наслідки повязані з порушенням відповідачем умов Договору №229Т-2015.

Стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобовязання, особливо враховуючи ступінь вини підрядника та наявність обєктивних причин затримки виконання робіт у вигляді погодних умов; факт виконання ремонтних робіт в цілому та без зауважень з боку позивача; не доведення позивачем понесення ним збитків або інших негативних наслідків внаслідок прострочення відповідачем виконання зобовязань по договору тощо.

Крім того, застосування такого правового наслідку, як нарахування пені, спрямовано на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не є засобом збагачення.

В той же час, з урахуванням кризової ситуації, яка склалася в країні і призводить до фінансових труднощів усіх підприємств, без виключення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача штраф в повному обсязі та зменшити розмір пені на 50% до 423219,95 грн.

У відповідності до ст.49 ГПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, п.3 ч.1 ст.83, ст.ст.84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Южная судоремонтная компания», 54017, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія», 54052, м.Миколаїв, Корабельний р-н, а/с 170 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 423219,95 грн. пені, 489675,97 грн. штрафу та 20041,74 грн. судового збору.

3. В решті вимоги відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.85 ГПК України

та підписана суддею 28 березня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва