КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Справа№ 910/16046/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Куксова В.В.

за участю секретаря судового засідання: Куценко К.Л.,

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2017

у справі № 910/16046/16 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" - Кадирова В.В.

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" - Кадирова В.В. (надалі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" - Кадиров В.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_2 01.03.2017 (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києві від 09.02.2017 та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

16.03.2017 на стадії прийняття апеляційної скарги до провадження суддя Сулім В.В. заявив про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у даній справі. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 було задоволено заяву про самовідвід судді Суліма В.В. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/16046/16.

У зв'язку з задоволенням заяви судді Суліма В.В. про самовідвід, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.03.2017 для вирішення питання про прийняття або повернення апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) - Коротун О.М., судді - Гаврилюк В.В., Куксов В.В., вказана судова колегія прийняла апеляційну скаргу у даній справі до свого провадження та розглянула апеляційну скаргу по суті.

В судове засідання 29.03.2017 представники сторін не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення сторонам ухвали суду від 17.03.2017. Жодних клопотань, заяв від останніх не надходило.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду становить відповідно до ст. 102 ГПК України п'ятнадцять днів і фактично спливає 31.03.2017, оскільки апеляційне провадження було порушено 17.03.2017, з урахуванням поштового перебігу, сул позбавлений можливості відкласти розгляд апеляційної скарги в межах встановленого процесуального строку. Разом з цим, жодна із сторін продовжити такий строк на п'ятнадцять днів в порядку ст.ст. 69, 102 ГПК України не просила.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, з урахуванням обмеженого строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, Київський апеляційний господарський суд з'ясував наступне.

Як зазначалось раніше, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" - Кадирова В.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії залишено без розгляду. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв'язку з тим, що позивач без поважних причин не подав витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, та не з'явився в судове засідання, що перешкоджає його вирішенню, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки місцевого господарського суду передчасними з урахуванням наступного.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Справа неодноразово розглядалась різними судовими інстанціями.

Ухвалою суду від 05.09.2016 у справі № 910/16046/16 відмовлено у прийнятті позовної заяви, позовні матеріали було повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (у складі головуючого судді: Мальченко А.О., суддів: Дикунської С.Я., Жук Г.А.) задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, скасовано ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.09.2016, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про порушення провадження у справі № 910/16046/16.

До матеріалів оскарження, направлених до Господарського суду м. Києва, не було додано позовну заяву у справі № 910/16046/16 з додатками.

Так, ухвалою місцевого господарського суду від 28.11.2016 порушено провадження у справі № 910/16046/16, розгляд останньої було призначено на 14.12.2016. При цьому, оскільки до матеріалів оскарження, направлених до Господарського суду міста Києва, не було додано позовну заяву у справі № 910/16046/16 з додатками, суд першої інстанції витребував у позивача оригінал позовної заяви, підписаної 23.08.2016, з доданими до неї належним чином засвідченими копіями документів, згідно вказаного в позовній заяві переліку; витребував також оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду); власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. А також зобов'язав відповідача надати суду: письмовий відзив на позов із зазначенням доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини, та нормативно-правове обґрунтування своїх заперечень. При цьому місцевий господарський суд попередив сторін про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача - про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК правові наслідки.

Ухвалою суду від 14.12.2016 розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою сторін на 26.01.2017. Повторно зобов'язано виконати вимоги ухвали суду від 28.11.2016.

03.01.2017 на виконання вимог ухвали суду від 28.11.2016 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи, зокрема: оригінал позовної заяви із завіреними додатками, які первісно були подані до суду першої інстанції. При цьому у супровідному листі позивач зазначив про відсутність спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також, що немає рішення цих органів з такого спору. А також наголосив про неможливість подання документів, що підтверджують статус сторін як суб'єктів господарювання. Окрім цього позивач зазначив, що не має можливості бути присутнім особисто або забезпечити уповноваженого представника в судовому засіданні 26.01.2017, а тому, відповідно, просив проводити судове засідання без участі представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2017 судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.01.2017 розгляд справи призначено на 09.02.2017.

В судове засідання 09.02.2017 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Залишаючи позов у даній справі без розгляду, місцевий господарський суд зазначив, що до позовної заяви, яка надійшла до суду, не додано квитанцію про сплату судового збору, натомість долучено незасвідчену копію дублікату квитанції № 0.0.607334937.1 від 26.08.2016 про сплату судового збору на суму 2756,00 грн. А тому суд першої інстанції з'ясувавши, що позивач не надав витребувані судом документи, зокрема, ті, що зазначені в позовній заяві і мають бути долучені до неї, дійшов помилкового висновку про застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок місцевого господарського суду суперечить матеріалам справи, що обґрунтовується наступним.

Так, відповідно до ст. 51 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснювалась сплата судового збору у безготівковій формі в порядку ст. 51 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», що виключає надання банком квитанції з підписом відповідальної особи та печатки установи, таким чином підтвердженням здійснення платежу, в даному випадку, є дублікат квитанції № 0.0.607334937.1 від 26.08.2016. Натомість, суд першої інстанції не був позбавлений можливості перевірити зарахування судового збору в розмірі 2756,00 грн за допомогою системи «Діловодство спеціалізованого суду». Або ж витребувати у позивача докази зарахування такого судового збору до державного бюджету України шляхом отримання відповідної довідки з Державної казначейської служби України. Також суд міг стягнути судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України за результатами розгляду.

При цьому, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Окрім цього, суд першої інстанції як підставу для залишення позову у даній справі без розгляду визначив неявку позивача в судове засідання 09.02.2017. Разом з цим суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, в чому полягає неможливість розгляду даної справи за відсутності представника позивача та відхилив його клопотання про розгляд справи без його участі. Тоді як у супровідному листі позивач зазначив про відсутність можливості бути присутнім на судовому засіданні 26.01.2017, а тому просив проводити судові засідання без участі сторони.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

В п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 вказано, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Так, з ухвали місцевого господарського суду від 30.01.2017 (а.с. 66-67) вбачається, що судом було зобов'язано лише відповідача надати суду відзив на позовну заяву. Тоді як суд не зобов'язував позивача надати жодних додаткових документів (оскільки, як видно з матеріалів справи (44-58) позивач надав всі витребувані судом документи, окрім оригіналу квитанції про сплату судового збору, яка у позивача відсутня через оплату судового збору в безготівковій формі), а лише визнав явку сторін на судове засідання обов'язковою. Тоді як позивач вже наголошував про розгляд справи без його участі, а суд першої інстанції не мотивував обов'язковість такої явки.

Однак, відповідно до положень ст. 59 ГПК України подання відзиву на позовну заяву стороною є правом, а не обов'язком.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції не було встановлено причин, через які суд першої інстанції не міг розглядати справу за наявними матеріалами справи (в тому числі, поданими представником позивача оригіналами документів).

А тому з урахуванням тієї обставини, що позивачем було виконано вимоги ухвали суду від 28.11.2016, в ухвалі від 30.01.2017 окрім відзиву на позовну заяву від відповідача у позивача не було витребувано жодних нових документів та враховуючи відсутність будь-якого обґрунтування неможливості проведення судового засідання без представників сторін, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду в порядку ст. п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 - підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/16046/16 - скасуванню, оскільки була прийнята з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про залишення позову без розгляду, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Розподіл судового збору пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги має здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду справи, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 99, 101, 103, ч. 1 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/16046/16 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 у справі № 910/16046/16 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/16046/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Куксов