ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа № 926/497/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит», м.Чернівці

до державного підприємства «Вашківський спиртовий завод», м.Вашківці Вижницького району Чернівецької області

про стягнення заборгованості в сумі 78881,17 грн.

суддя Дутка В.В.

Представники:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1, довіреність від 14.03.2017р.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит» звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до державного підприємства «Вашківський спиртовий завод» про стягнення заборгованості в сумі 78881,17 грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем рішення господарського суду Чернівецької області від 08.07.2015р. у справі №926/968/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит» до державного підприємства «Вашківський спиртовий завод» про стягнення заборгованості в сумі 40000,00 грн. у звязку з чим позивачем нарахована пеня, інфляційні втрати та три проценти річних в сумі 78881,17 грн.: з них 42828,71 грн. пені, 4769,75 грн. три проценти річних та 31282,71 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 10.02.2017р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 27.02.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє ухвалою від 14.03.2017р. розгляд справи відкладено на 27.03.2017р.

27.03.2017р. господарським судом Чернівецької області отримано заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить суд застосувати позовну давність у справі.

У судовому засіданні 27.03.2017р. представник відповідача просила суд застосувати позовну давність у справі при прийнятті рішення.

Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату та місце слухання справи, що не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову частково з таких підстав.

31 серпня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит» та державним підприємством «Вашківський спиртовий завод» було укладено договір № 31/08-1 про надання послуг, згідно пунктів 1.1., 2.1. якого, позивач зобовязується надати послуги на виконання аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності, а відповідач зобовязувався прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 2 договору передбачено, що вартість робіт складає 40000,00 грн. Остаточний розрахунок здійснюється протягом одного дня після виконання роботи і оформлення акту здачі-прийняття робіт (послуг).

Акт прийняття виконаних робіт згідно договору №31/08-1 від 31.08.2011р. складений і підписаний 25.11.2011р.

Відповідач у встановлені строки не виконав зобовязання щодо оплати виконаних робіт, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 40000,00 грн.

Рішенням господарського суду Чернівецької області (суддя Проскурняк О.Г.) від 08.07.2015р. позов задоволено, стягнуто з державного підприємства «Вашківський спиртовий завод» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит» 31200,00 грн. боргу та 1827,00 грн. судового збору.

20.07.2015р. на виконання вищевказаного рішення видано наказ, однак відповідачем не виконано дане рішення на момент предявлення позову.

За прострочення виконання грошового зобовязання за договором №31/08-1 від 31.08.2011р. позивач нарахував та просить суд стягнути заборгованість в сумі 78881,17 грн.: з них 42828,71 грн. пені, 4769,75 грн. три проценти річних та 31282,71 грн. інфляційних втрат.

Відповідач в свою чергу просить суд застосувати позовну давність при прийнятті рішення.

За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням ч.6 ст. 232 ГК України судом проведено розрахунок пені, згідно якого її розмір становить 2394,10 грн. за період з 27.11.2011р. по 27.05.2012р.

Відтак, вимоги позивача, щодо стягнення пені (за період з 27.11.2011р. по 31.12.2016р. в сумі 42828,71 грн.) заявлено за межами шестимісячного строку.

Окрім того, згідно приписів п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік для предявлення вимог про стягнення пені закінчилась 27.05.2013р., а тому в задоволені позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 27.11.2011р. по 31.12.2016р.

Однак, враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності у спірних правовідносинах обгрунтованим є нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних у межах трьохрічного строку позовної давності, починаючи з 07.02.2014р. по 07.02.2017р. (дата надіслання позовної заяви до суду).

Відповідно до проведеного судом розрахунку інфляційних втрат за період з 07.02.2014р. по 31.12.2016р. їх розмір становить 31410,39 грн. Проте, позивач у позовній заяві просить суд стягнути 31282,71 грн. інфляційних втрат, що є меншим а ніж сума 31410,39 грн. згідно розрахунку суду, а тому суд не може виходити за межі розміру заявлених позовних вимог, у звязку з чим задовольняє позов в частині стягнення 31282,71 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 4679,75 грн. підлягають задоволенню частково в сумі 2713,12 грн. згідно розрахунку проведеного судом за період з 07.02.2014р. по 31.12.2016р. з урахуванням застосування трьохрічної позовної давності.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково про стягнення 33995,83 грн.: з них 31282,71 грн. інфляційних втрат та 2713,12 грн. трьох процентів річних, в решті заявлених позовних вимог про стягнення 44885,34 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України у звязку із частковим задоволенням позову суд покладає судові витрати на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з державного підприємства «Вашківський спиртовий завод» (59210, вул. Шевченка, 5, м. Вашківці, Вижницького р-ну., Чернівецької області, код 00375421) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Вест Аудит» (58029, пр. Незалежності, 92Г, м. Чернівці, код 22843466) 34093,27 грн. боргу та 691,54 грн. судового збору.

3.В решті заявлених позовних вимог про стягнення 44787,90 грн. відмовити.

Повне рішення складено і підписано 28.03.2017р.

Суддя В.В.Дутка