ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2017 р. Справа № 914/621/17

За позовом: Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів», м.Львів в інтересах членів товариства та членів їх сімей позивачів по справі:

позивач-1: ОСОБА_1, м.Львів

позивач-2: ОСОБА_2, м.Львів

позивач-3: ОСОБА_3, м.Львів

позивач-4: ОСОБА_4, м.Львів

позивач-5: ОСОБА_5, м.Львів

позивач-6: ОСОБА_6, м.Львів

позивач-7: ОСОБА_7, м.Львів

позивач-8: ОСОБА_8, м.Львів

позивач-9: ОСОБА_9, м.Львів

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку, м.Київ

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «КредоБанк», м.Львів

до відповідача-3: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

про захист прав споживача фінансових послуг банку

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів», м.Львів в інтересах членів товариства та членів їх сімей позивачів по справі ОСОБА_1, м.Львів, ОСОБА_2, м.Львів, ОСОБА_3, м.Львів, ОСОБА_4, м.Львів, ОСОБА_5, м.Львів, ОСОБА_6, м.Львів, ОСОБА_7, м.Львів, ОСОБА_8, м.Львів та ОСОБА_9, м.Львів до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку, м.Київ, та до Публічного акціонерного товариства «КредоБанк», м.Львів, та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ про захист прав споживача фінансових послуг банку, в якому просить: стягнути з відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь вищенаведених позивачів грошові кошти у сумі: ОСОБА_1, в загальній сумі 35124,34грн., ОСОБА_3, в загальній сумі 45264,37грн., ОСОБА_2, в загальній сумі 76095,17грн., ОСОБА_8, в загальній сумі 16744,00грн., ОСОБА_4, в загальній сумі 205000,00грн., ОСОБА_6, в загальній сумі 205000,00грн., ОСОБА_7, в загальній сумі 205000,00грн., ОСОБА_5, в загальній сумі 205005,00грн., ОСОБА_9, в загальній сумі 140891,80грн.; стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Михайлівський» на користь вищенаведених позивачів матеріальні збитки неотриману вигоду в розмірі 20% річних від суми заблокованих коштів на поточних розрахункових рахунках у ПАТ «Банк Михайлівський» за 12 місяців, що могли бути розміщені в «Ощадбанку», грошові кошти у сумі: ОСОБА_1, в загальній сумі 5300,00 грн., ОСОБА_3, в загальній сумі 6500,00грн., ОСОБА_2, в загальній сумі 24000,00грн., ОСОБА_8, в загальній сумі 2400,00грн., ОСОБА_4, в загальній сумі 30000,00грн., ОСОБА_6, в загальній сумі 30000,00грн., ОСОБА_7, в загальній сумі 30000,00грн., ОСОБА_5, в загальній сумі 30000,00грн., ОСОБА_9, в загальній сумі 16700,00грн.; стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Михайлівський» на користь вищенаведених позивачів моральні збитки в розмірі 10% від суми заблокованих грошових коштів на поточних розрахункових рахунках позивачів грошові кошти у сумі: ОСОБА_1, рахунок №3301 в загальній сумі 3512,45грн., ОСОБА_3, рахунок №1201 в загальній сумі 4526,48грн., ОСОБА_2, рахунок №1002 в загальній сумі 7609,52грн., ОСОБА_8, рахунок №2701 в загальній сумі 1674,40грн., ОСОБА_4, рахунок№9501 в загальній сумі 20500,00грн., ОСОБА_6, рахунок №7001 в загальній сумі 20500,00грн., ОСОБА_7, рахунок №9201 в загальній сумі 20500,00грн., ОСОБА_5, рахунок №2301 в загальній сумі 20500,00грн., ОСОБА_9, рахунок №9702 в загальній сумі 14089,20грн.; зобов'язати дирекцію ПАТ «Кредо Банк» прийняти перекази від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та від ПАТ «Банк Михайлівський» на користь позивачів і виплатити їм на першу нашу вимогу перераховані кошти, також безкоштовно, за їхнім бажанням, письмово інформувати відповідачів про їх надходження чи ненадходження.

Відповідно до ст.61 ГПК України, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, якому вона була передана у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав, за яких суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви встановлено ч.1 ст.62 ГПК України. Зокрема, п.1 ч.1 ст.62 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах України.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів (п.1); справи про банкрутство (п.2); справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції (п.3); справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів (п.4); справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю) (п.4-1); справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери (п.5); справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (п.6); справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України (п.7); справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство (п.8).

Пленумом Вищого господарського суду України у Постанові №10 від 24.10.2011р. розяснено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер (п.2).

Так, ч.1 ст.21 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно з ч.2 ст.1 ГПК України, у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Cуд звертає увагу на те, що позов подано Львівським обласним осередком Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів», м.Львів в інтересах членів товариства та членів їх сімей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яких визначено позивачами по справі.

У відповідності до ст.23 ГПК України, позов може бути подано кількома позивачами, кожен із яких щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.

Так, позовну заяву згідно із зазначених реквізитів підписано кожним із названих позивачів, а також представником позивачів головою ЛОО ВГО «Товариство Українських Офіцерів», підполковником юстиції у відставці ОСОБА_7

Аналізуючи зміст позовних вимог та обґрунтування позовної заяви, суд звертає увагу на те, що правовідносини між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та відповідачами виникли на підставі цивільно-правових договорів у сфері надання банківських послуг, укладених зазначеними позивачами із ПАТ «Банк Михайлівський» та внаслідок запровадження у вказаному банку процедури ліквідації.

Беручи до уваги те, що в обґрунтуваннях позову звертається увага на те, що в липні 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі рішення Національного банку України від 12.07.2016р. №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.07.2016р. №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», суд зазначає, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, підвідомчі господарським судам. Проте, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, тоді як відносини, що виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI, а тому спір за позовом фізичної особи до банку, відносно якого відкрито ліквідаційну процедуру, не відноситься до юрисдикції господарських судів.

У спорах, пов'язаних з банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджена процедура ліквідації, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та пріоритетними відносно інших законодавчих актів.

Нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інших законодавчих актів України до юрисдикції господарських судів України не віднесено спори за позовом фізичної особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності з вимогами до банку, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджена процедура ліквідації.

Суд також звертає увагу на те, що із позовної заяви не вбачається наявність між Львівським обласним осередком Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» та хоча б одним із зазначених відповідачів наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин. Позов до суду подано Львівським обласним осередком Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» в інтересах його членів та членів їх сімей.

Так, до позовної заяви долучено договір доручення про надання правової допомоги на представництво інтересів вих.№01/12-16 від 01.12.2016р., укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (замовники) та Львівським обласним осередком ВГО «Товариство Українських офіцерів», ОСОБА_10 (виконавці), за яким виконавці зобов'язуються надати замовнику юридичні (адвокатські) послуги щодо захисту інтересів останніх (представництво) у суді, господарському суді, апеляційному господарському суді, інших державних та недержавних органах, організаціях, установах з будь-яких питань та у будь-яких справах (п.1.1).

У відповідності до п.1.2 вказаного договору, у зв'язку з його виконанням виконавцям надаються такі повноваження: подавати позови та представляти інтереси замовника, зокрема, у господарських судах, апеляційних судах всіх юрисдикцій, Вищому господарському суді України, з усіма правами, якими наділений законом позивач, відповідач, треті особи і потерпілий, боржник, стягувач, в тому числі, але не виключно з правом визнання позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, передачі справи в товариський чи третейський суд, оскарження рішення господарського суду (п.1.2).

Тобто, підставою звернення Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» до суду із відповідним позовом стало укладення цивільно-правового договору із фізичними особами, які є позивачами.

Беручи до уваги вищенаведене та аналізуючи зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що Львівський обласний осередок Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» не є безпосереднім субєктом правовідносин із визначеними відповідачами по справі, а в інтересах його довірителів зазначених вище фізичних осіб. Водночас, слід також звернути увагу на те, що у відповідності до ч.5 ст.28 ГПК України, громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю. Проте, такої довіреності до матеріалів справи не долучено, повноваження Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» на представництво інтересів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у господарському процесі належним чином не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зазначена справа не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки склад учасників спору не відповідає приписам статті 1 ГПК України, спір, що виник між ними, не носить характеру господарського, а відтак, у прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі п.1 1 ч.1 ст.62 ГПК України. Водночас, позивачі та їх повноважні представники, в тому числі й Львівський обласний осередок Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських офіцерів», не позбавлені можливості звернутися із відповідним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене і керуючись ст.1, ч.1 ст.12, ст.61, п.1 ч.1 ст.62, ст.86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

додаток: позовні матеріали на 23 аркушах

Суддя Щигельська О.І.