ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. Справа № 911/3657/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 212 від 01.07.2016 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Київобленерго, м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове підприємство „Регул, с. Григорівка, Обухівський район

про стягнення 19 189, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Київобленерго звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Агропромислове підприємство „Регул про стягнення 15 070, 32 грн основної заборгованості, 2 445, 54 грн пені, 1 347, 18 грн інфляційних збитків, 325, 96 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості спожитої ним електричної енергії згідно з договором № 957 на користування електричною енергією від 19.01.2001 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.11.2016 р. порушено провадження у справі № 911/3657/16 за позовом ПАТ „Київобленерго до ТОВ „Агропромислове підприємство „Регул про стягнення 19 189, 00 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 30.11.2016 р.

30.11.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.01.2017 р.

11.01.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов супровідний лист № 04/юр від 11.01.2017 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

11.01.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 01.02.2017 р.

01.02.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обовязок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08750, вул. Заводська, 13, с. Григорівка, Обухівський район, Київська область, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.01.2001 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 957 на користування електричною енергією, згідно з умовами п. 1. якого предмет договору: електропостачальник зобовязується постачати електричну енергію у відповідності з умовами договору, а споживач своєчасно проводити сплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним договором.

Згідно з п. 4.1. договору споживач зобовязується слачувати поточну плату за електроенергію банківськими коштами, а також вносити інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами та умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.2. договору споживач зобовязується для визначення величини використаної електроенергії знімати та надавати за установленою формою електропостачальнику показання розрахункових електролічильників та електролічильників субспоживачів за календарним графіком за формою згідно додатку № 9.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що оплата платіжних документів банківськими коштами здійснюється споживачем самостійно, в 10-ти денний термін після дати, зазначеної в платіжному документі.

При відсутності поточної оплати електричної енергії через 1- днів після дати, зазначеної в платіжному документі, а у випадку неявки представника споживача (п. 7.1.) через 10 днів після початку поточного розрахункового періоду, електропостачальник письмово (телефонограмою) повідомляє споживача про дату і час відключення чи обмеження споживання електроенергії.

Пунктом п. 13. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір укладається на термін до 31.12.2001 р., набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору, або його перегляд.

Одночасно із укладенням договору сторонами було підписано Додаток № 1 до договору Обсяг постачання електричної енергії та потужності, Додаток № 3.1. до договору Перелік обєктів споживача, Додаток № 3.3. до договору Дані про відпуск електроенергії субспоживачам, Додаток № 4 до договору Графік зняття показань лічильників та надання їх електропостачальнику, Додаток № 8 до договору Акт розмежування балансової електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Додаток № 9 до договору Звіт про використану електроенергію, Додаток № 10 до договору Список.

За період дії договору позивачем належним чином виконувався обовязок в частині надання послуг з постачання електроенергії, а відповідачем неналежним чином виконувався обовязок по оплаті її вартості і станом на 10.11.2016 р. основна заборгованість відповідача перед позивачем за використану електроенергію складала 15 070, 32 грн, що підтверджується договором № 957 на користування електричною енергією від 19.01.2001 р., розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_1 за березень 2015 р. від 27.03.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_2 за квітень 2015 р. від 30.04.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_3 за травень 2015 р. від 29.05.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_4 за червень 2015 р. від 25.06.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_5 за липень 2015 р. від 29.07.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_6 за серпень 2015 р. від 26.08.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_7 за вересень 2015 р. від 30.09.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_8 за жовтень 2015 р. від 29.10.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_9 за листопад 2015 р. від 28.11.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_10 за грудень 2015 р. від 30.12.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_11 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_12 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_13 за березень 2016 р. від 30.03.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_14 за квітень 2016 р. від 29.04.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_15 за травень 2016 р. від 30.05.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_16 за червень 2016 р. від 25.06.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_17 за липень 2016 р. від 28.07.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_18 за серпень 2016 р. від 23.08.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_19 за вересень 2016 р. від 29.09.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_20 за жовтень 2016 р. від 31.10.2016 р., наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Електроенергетику, Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. „Про затвердження правил користування електричною енергією, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором, у разі його підписання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати спожитої електричної енергії у повному обсязі не виконав і станом на 10.11.2016 р. його основна заборгованість перед позивачем складає 15 070, 32 грн, що підтверджується договором № 957 на користування електричною енергією від 19.01.2001 р., розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_1 за березень 2015 р. від 27.03.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_2 за квітень 2015 р. від 30.04.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_3 за травень 2015 р. від 29.05.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_4 за червень 2015 р. від 25.06.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_5 за липень 2015 р. від 29.07.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_6 за серпень 2015 р. від 26.08.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_7 за вересень 2015 р. від 30.09.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_8 за жовтень 2015 р. від 29.10.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_9 за листопад 2015 р. від 28.11.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_10 за грудень 2015 р. від 30.12.2015 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_11 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_12 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_13 за березень 2016 р. від 30.03.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_14 за квітень 2016 р. від 29.04.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_15 за травень 2016 р. від 30.05.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_16 за червень 2016 р. від 25.06.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_17 за липень 2016 р. від 28.07.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_18 за серпень 2016 р. від 23.08.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_19 за вересень 2016 р. від 29.09.2016 р., рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № НОМЕР_20 за жовтень 2016 р. від 31.10.2016 р., наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 15 070, 32 грн за договором № 957 на користування електричною енергією від 19.01.2001 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 957 на користування електричною енергією від 19.01.2001 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті електричної енергії з 11.05.2015 р. по 10.11.2016 р. всього на загальну суму 2 445, 54 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що при відсутності оплати за електроенергію, яка спожита за розрахунковий період (тобто після дати сальдових розрахунків за розрахунковий місяць по показниках розрахункових лічильників) обумовлений договором, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату виникнення боргу.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 2 445, 54 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті електричної енергії з 11.05.2015 р. по 10.11.2016 р. всього на загальну суму 1 347, 18 грн та з 11.05.2015 р. по 10.11.2016 р. всього на загальну суму 325, 96 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 1 347, 18 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 325, 96 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове підприємство „Регул (ідентифікаційний код 31252120) на користь Публічного акціонерного товариства „Київобленерго (ідентифікаційний код 23243188) 15 070 (пятнадцять тисяч сімдесят) грн 32 (тридцять дві) коп. основної заборгованості, 2 445 (дві тисячі чотириста сорок пять) грн 54 (пятдесят чотири) коп. пені, 1 347 (одна тисяча триста сорок сім) грн 18 (вісімнадцять) коп. інфляційних збитків, 325 (триста двадцять пять) грн 96 (девяносто шість) коп. 3 % річних та судові витрати 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

17 лютого 2017 р.