ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 911/354/17

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківської

області,

до відповідача дочірнього підприємства «Рітейл Іст», м. Ірпінь

про стягнення 3 994,33 грн.

представники сторін:

від позивача: не зявився; від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франквської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 30.01.2017 до дочірнього підприємства «Рітейл Іст», м. Ірпінь Київської області, в якому просить стягнути з відповідача 3994,33 грн. основного боргу за договором №РІ020414 від 22.01.2014 та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розрахувався належним чином за отриманий за договором товар, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилася прострочена заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2017 порушено провадження у справі № 911/354/17 та призначено її до розгляду на 27.02.2017.

В судове засідання 27.02.2017 зявились представники позивача та відповідача. Представник позивача подав копію Акту звірки взаєморозрахунків станом на 30.04.2016, згідно якого відповідач підтвердив існування спірної заборгованості, а також роздруківки з журналів проводок позивача (зведені облікові регістри), просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому проти позову заперечує, мотивуючи недостатністю документів, доданих до позову, для встановлення суми заборгованості та прийняття рішення.

В судовому засіданні 27.02.2017 в порядку частини третьої ст.77 ГПК України суд оголосив перерву до 13.03.2017 до 11 год. 15 хв. Для надання часу позивачу виконати вимоги ухвали від 08.02.2017 та подати витребувані даною ухвалою документи, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис. Сторонам також було запропоновано вжити заходів до врегулювання спору.

Після оголошеної перерви в судове засідання 13.03.2017 представники сторін не зявились.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківської області (далі по тексту ФОП ОСОБА_1Ф.), до дочірнього підприємства «Рітейл Іст», м. Ірпінь Київської області (далі по тексту - ДП «Рітейл Іст»), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

22.01.2014 між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ДП «Рітейл Іст» (покупець) було укладено договір №РІ020414 (далі Договір), відповідно до якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, у відповідності до замовлень покупця поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікації (пункт 1.1).

Пунктом поставки є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні, поставка здійснюється транспортом постачальника, витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою поставки є дата отримання покупцем товару на складі покупця (пункт 3.4).

Оплата за товар здійснюється після його реалізації кожні 35 днів. При цьому сторони домовилися про те, що покупець оплачує товар тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше ніж 500,00 грн. (пункт 7.9).

За своєю правовою природою укладений сторонам договір є договором поставки. Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Дана норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інший строк оплати поставленого товару визначений умовами пункту 7.9 договору, відповідно до якого товар оплачується після його реалізації кожна 35 днів за умови, якщо сума до оплати буде не меншою ніж 500,00 грн.

Протягом дії договору позивач здійснював поставки товару відповідачу, а відповідач приймав та оплачував товар, про що свідчать подані до матеріалів справи копії видаткових накладних (від 16.04.2015 №42 на суму 2266,75 грн. та від 21.04.2015 №46 на суму 2266,75 грн. - останні поставки за договором), а також роздруківки журналу проводок за 01.01.2014-16.02.2017 по контрагенту ДП «Рітейл Іст» та журналу-ордеру і відомості по рахунку 361 (розрахунки з вітчизняними покупцями)за 01.01.2014 16.02.2017.

Відповідно до пункту 3 чинного Положення Мінфіну від 24.05.1995р. №88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (із змінами і доповненнями) облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Інформація до облікових регістрів переноситься після перевірки первинних документів за формою і змістом.

Підприємства й установи, що складають облікові регістри на електронних носіях, зобов'язані забезпечити технічні засоби для їх відтворення у зручному для читання вигляді.

Перенесення інформації з первинних документів до облікових регістрів повинно здійснюватися в міру їх надходження до місця обробки (бухгалтерія, обчислювальна установка), проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської і статистичної звітності, декларацій і розрахунків.

Інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерських звітів, порядок складання яких встановлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. За таких обставин судом може бути прийнята в якості доказу інформація з наданих роздруківок електронних журналу проводок по контрагенту ДП «Рітейл Іст» та журналу-ордеру і відомості по рахунку 361 (розрахунки з вітчизняними покупцями)за 01.01.2014 16.02.2017.

Крім того, сторони у пункті 7.13 Договору погодили, що не рідше ніж кожні три місяці сторони зобовязані підписувати акти звірки взаєморозрахунків, які підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу.

Так, суду подано копію та оригінал погодженого сторонами та підписаного Акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2016, відповідно до якого відповідач визнав існування заборгованості в сумі 3994,33 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частина 2 ст. 614 ЦК України обовязок доведення відсутності вини у порушення зобовязання покладає на сторону, яка порушила зобовязання.

Відповідач доказів належної оплати заборгованості за товар в сумі 3994,33 грн. суду не подав. Посилання відповідача на те, що ним було здійснено повернення товару позивачу всього на суму 7 973,55 грн. судом відхиляються. Так, накладні на повернення, на які посилається відповідач (від 28.03.2016 на суму 1232,23 грн., від 29.03.2016 на суму 2271,50 грн., від 31.02.2016 на суму 655,24 грн., від 01.04.2016 на суму 1492,62 грн., від 07.04.2016 на суму 2310,72 грн.), датовані раніше, ніж був підписаний акт звірки від 30.04.2016, та враховані позивачем при розрахунку суми позовних вимог, що вбачається з поданих роздруківок облікових регістрів.

За таких обставин, сума, заборгованості відповідача перед позивачем, строк якої настав, становить 3994,33 грн., у звязку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою, матеріалами справи та фактичними обставинами підтверджується та належить до задоволення повністю.

Витрати по сплаті судового збору в мінімальному встановленому законом розмірі, відповідно до частини другої ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача повністю як на сторону, в результаті неправильних дій якої виник спір.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з дочірнього підприємства «Рітейл Іст» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, кімната 5, ідентифікаційний код 38903507)

на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (77300, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер2)

3994,33 грн. (три тисячі девятсот девяносто чотири гривні тридцять три копійки) основного боргу,

1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 31.03.2017.

Суддя О.В. Конюх