ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 березня 2017 р. Справа №903/172/17

за позовом: заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 38899,75 грн.

Суддя Шум М.С.

за участю представників:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

В судовому засіданні прийняла участь прокурор - Бородчук О.В.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було.

В судовому засіданні згідно ст.22, 29 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області звернувся з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 39881,47 грн., з них 34876,15 грн. заборгованість зі сплати орендної плати по договору оренди землі від 22.07.2015р., 1862,95 грн. - пеня, 2574,44 грн. - інфляційні втрати, 567,93 грн. - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням поданих уточнень до позовної заяви(вх.№01-65/65/17 від 28.03.2017р.) підтримала, позов просила задоволити.

Суд розглядає справу з нової ціни позову в сумі 38899,75 грн., з них 34876,15 грн. - основний борг, 1710,29 грн. - пеня; 1912,38 грн. - інфляційні нарахування, 400,93 грн. - 3% річних

Сторони у судове засідання 28.03.2017р. не з'явилися.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що сторони були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, явку сторін не було визнано обов'язковою, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами, заслухавши пояснення прокурора,

встановив:

22.07.2015р. між Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області(далі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.(далі - Орендар) було укладено договір оренди землі(далі - Договір)(а.с.14-15).

Згідно п.1 Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 для обслуговування заводу, яка знаходиться на території с. Гірники Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області.

Згідно п.2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,366 га, у тому числі землі промисловості.

Згідно п.5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 695367,40 грн..

Згідно п.8 Договору, останній укладено на 5 років.

Згідно п.9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (3,5% від нормативної грошової оцінки) - 24337,86 грн. в рік.

Згідно п.10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються на час складання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії

Згідно п.11 Договору, орендна плата вноситься щомісячно.

Згідно акту про приймання-передачі земельної ділянки від 23.07.2015р., Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування вказану у Договорі земельну ділянку(а.с.21).

Договір та акт підписані та скріплені печатками сторін.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ч.1-3 ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався.

Згідно розрахунку позивача, з врахуванням коефіцієнта індексації, орендна плата(заборгованість) відповідача за договором в 2016р. становить 34876,15 грн..

Щомісячно Орендар повинен був сплачувати орендну плату в розмірі 2906,35 грн.(34876,15 грн./12 місяців).

З огляду на викладене, суд прийшов висновку про підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 34876,15 грн..

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1710,29 грн., суд зазначає таке.

Згідно п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,10% несплачеиої суми за кожен день прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків пені в сумі 1710,29 грн.(а.с.61), приходить висновку, що вимоги позивача в цій частині підставні та підлягаю до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 1912,38 грн. та 400,93 грн. - 3% річних, суд зазначає таке.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків інфляційних втрат та 3% річних(а.с.61 на звороті - 62), приходить висновку, що останні підставні та підлягають до задоволення.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв'язку з тим, що спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України на нього слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області(44130, Волинська обл., Ратнівський район, село Гірники, ) 38899,75 грн., з них 34876,15 грн. - основний борг, 1710,29 грн. - пеня; 1912,38 грн. - інфляційні нарахування, 400,93 грн. - 3% річних (реквізити: р/р 0326, одержувач УК у Ратнівському районі (с. Гірники), 18010900, код одержувача 37821937, призначення платежу 1810900 - орендна плата за землю фізичних осіб, МФО 803014 УДКСУ у Волинській області).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Волинської області (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд.15, ) 1600 грн. сплаченого прокуратурою судового збору.

Повний текст рішення складено

03.04.2017

Суддя М. С. Шум