УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.03.2017Справа № 910/5203/17

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Корпорації "ФЕНОМЕН"

до Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК"

про визнання недійсним рішення державного реєстратора та скасування запису

ВСТАНОВИВ:

Корпорація «Феномен» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсним рішення державного реєстратора та скасування запису, зробленого на підставі рішення державного реєстратора.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1 600,00 грн.

З тексу позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру;

- визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20302554 від 26.03.201, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духновською О.А. про державну реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» на нежилий будинок - офісно-готельний комплекс (літера А), загальною площею 3215,00 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 63-А.

- скасувати запис про право власності внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20302554 від 26.03.2015, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духовською О.А. про державну реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» на нежилий будинок - офісно-готельний комплекс (літера А), загальною площею 3215,00 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 63-А.

Отже, при зверненні до суду з даним позовом, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3200,00 грн.

В той же час, на підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію № 84579 від 30.03.2017 про сплату судового збору у розмірі 32,00 грн.

Таким чином, позивачем недоплачено судовий збір у розмірі 3168,00 грн. (3200,00-32,00=3168).

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Проте, в супереч зазначеним вище нормам, позивачем надано копію опису вкладення у цінний лист та копію фіскального чеку від 30.03.2017, не засвідчені належним чином.

Отже, позивачем не надано суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 38 аркушах.

Суддя С.О.Турчин