ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 року Справа № 904/9988/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність б/н від 23.12.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2 , довіреність б/н від 16.01.2017 р.;

представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/9988/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі-Пак", м. Дніпро

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", м. Київ

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінком", м. Дніпро

про стягнення 41 666,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінком" про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) з відповідача-1 41 666,00 грн., з яких 35 083,80 грн. - основний борг, 3 894,78 грн. - пеня, 395,05 грн. - 3% річних, 2 292,37грн.- інфляційні втрати, а також солідарно з відповідачів-1,2 заборгованість у розмірі 1 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору поставки № 1506 від 15.06.2016 року, в частині оплати поставленого товару.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року по справі №904/9988/16 (головуючий суддя Мілєва І.В., судді Панна С.П., Фещенко Ю.В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" 41589,10 грн., з яких: 35 083,80грн.-основний борг, 3 824,71 грн. - пеня, 388,22 грн. - 3% річних, 2 292,37грн.- інфляційні втрати, про що видати наказ. В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 375,52 грн.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем-1 неналежно виконано умови договору в частині оплати поставленого товару. Також, суд прийшов до висновку, що порука припинена, тому підстави для стягнення коштів з відповідача-2 відсутні.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

А саме, скаржник вважає, що позивачем не доведено факту поставки товару відповідачу 1, оскільки накладна № 001-0367214 від 04.07.2016 року підтверджує лише факт передачі вантажу від відправника (Позивача -ТОВ «ТД «Профі-Пак») компанії-перевізнику ТОВ «Торговий дім «Міст Експрес» та не містить жодних відміток про одержання вантажу уповноваженими представниками Відповідача-1(ТОВ «МІЙ ОФІС»).

Видаткова накладна № 509 від 04.07.2016 року також не є належним доказом поставки, оскільки підписана лише представником Позивача та не підтверджує факт переходу права власності та ризику випадкової загибелі та/або знищення Товару від Позивача до Відповідача-1. Відповідач-1 зобовязаний підписати накладну на поставку товару, лише у випадку коли товар фактично прийнято. Але станом на сьогоднішній день замовлений у Позивача товар Відповідачу -1 не передано.

Також, скаржник зазначає, що згідно з п. 3.1 Договору поставки сторонами була досягнута домовленість щодо поставки товару пакетів п/е на загальну суму 35 083,80 грн., що відповідно до умов п. 1.3 Договору поставки підтверджується рахунком на оплату № 514 від 29 червня 2016 року. Проте, у звязку з невідповідністю поставленого товару узгодженому замовленню, покупець, керуючись пунктом 4.1.3 Договору поставки, відмовився від прийняття товару.

У звязку з тим, що вантаж (товар), який було доставлено «Міст Експрес» не відповідав узгодженому замовленню, а саме, при візуальному огляді представником Відповідача-1 доставленої палети, було видно що на ній розміщено товар, що за своїми характеристиками не схожий на пакети п/е, які замовляв Відповідач-1, представник Відповідача 1 відмовився приймати такий вантаж.

Крім того, судом безпідставно не було задоволено клопотання Відповідача 1 про відкладення судового засідання, призначеного на 06.02.2017 року, та розглянуто справу по суті за відсутності Відповідача-1, чим грубо порушено права останнього.

Представник Відповідача-1 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі-Пак" відзив на апеляційну скаргу не надало. У судовому засіданні представник Позивача просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 21.03.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

15.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" (постачальник) було укладено договір поставки № 1506 (а.с.13-17).

Відповідно до п.1.1. за даним договором постачальник зобов'язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти такий товар і сплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Пунктом 1.1.1. договору найменування, асортимент та ціни на товар, який може поставлятися за цим договором, зазначається в специфікації (додаток №1 до договору, який є невід'ємною частиною цього договору).

Відповідно до п.1.2 договору кількість і асортимент товару, що поставляється, вказуються в накладній, складеній на підставі узгодженого сторонами замовлення покупця та специфікації. Накладні оформляються на кожну партію товару, що постачається.

Згідно п.1.3 договору замовлення вважається узгодженим з постачальником у випадку виписки останнім рахунку-фактури на весь товар, що містився в замовлені, або на його частину, яку постачальник зобов'язується поставити .

Відповідно до п.2.1. договору Ціни на товар, що поставляється за даним договором, вказуються в накладних на кожну партію товару та повинні відповідати специфікації (додаток №1 до договору, який є невід'ємною частиною цього договору). Ціни на товар, що зазначені в специфікації, враховують усі витрати постачальника, які пов'язані із виконанням умов договору .

Згідно п.2.2. договору Покупець проводить розрахунок за отриманий товару на умовах відстрочення оплати товару протягом 21 банківського дня з моменту поставки товару.

Пунктом 2.2.1 договору встановлено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній грошовій валюті України на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Датою (моментом) оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п.3.1. договору поставка кожної партії товару здійснюється на підставі узгодженого сторонами замовлення покупця. Замовлення надаються постачальникові за допомогою факсового зв'язку та/або на електрону пошту аа. У разі наявності окремої домовленості сторін замовлення можуть надаватися також іншими способами зв'язку, що забезпечують фіксацію тексту і дати замовлення.

Пунктом 3.1.4. договору встановлено факт прийняття замовлення до виконання підтверджується постачальником шляхом надання рахунку фактури за допомогою факсового звязку та/або на електрону пошту . Відсутність підтвердження постачальника про прийняття замовлення покупця до виконання протягом встановленого строку вважається належним підтвердженням факту прийняття замовлення до виконання у повному обсязі та покладає на постачальника відповідні обов'язки згідно з умовами цього договору

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах: DDP (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010), місце доставки - склад покупця, адреса якого вказана у відповідному замовленні (п. 3.2. договору).

Право власності та ризик випадкової загибелі та/або знищення товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару останньому, що підтверджується накладною (товарно-транспортною накладною), підписаною уповноваженими представниками сторін. Дата отримання товару покупцем вказується в накладній (товарно-транспортній накладній), про що покупець робить відповідну відмітку (п. 4.2. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 5.1. договору).

Сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє сторони від обов'язку виконання умов даного договору (п. 5.6. договору).

Пунктом 7.6. договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 року.

30.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінком" (поручитель) було укладено договір поруки № 3006/16 (а.18-19).

У відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку товариства з обмеженою відповідальністю Мій Офіс (надалі іменується боржник) щодо оплати поставленого кредитором товару за договором, передбаченим ст. 2 цього договору (надалі іменується основний договір) (п. 1.1. договору поруки).

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов основного договору. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов'язання, зазначеного в п. 3.2. цього договору (п. 1.2. договору поруки).

Під основним договором в цьому договорі розуміють договір поставки № 1506 від 15 червня 2016 року, що укладений між кредитором (в основному договорі іменується Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Профі-Пак) та боржником (в основному договорі іменується Товариство з обмеженою відповідальністю Мій Офіс) (п. 2.1. договору поруки).

Основний договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за таким договором (п. 2.2. договору поруки).

Поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора протягом 3 (трьох) днів, з моменту отримання вимоги, шляхом повного або часткового погашення виниклої заборгованості боржника, у розмірі, який не перевищує суму, зазначену в п. 3.2. цього договору (п. 3.1. договору поруки).

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно основного договору у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн. (п. 3.2. договору поруки).

У випадку виконання поручителем обов'язку боржника за основним договором у повному обсязі, кредитор зобов'язується передати поручителю всі документи, що підтверджують обов'язок боржника у 5 - денний строк з дня виконання обов'язку (п. 3.3. договору поруки).

У випадку виконання поручителем обов'язку боржника за основним договором у повному обсязі, поручитель набуває усі права кредитора щодо обов'язку боржника за основним договором, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання (п. 3.4. договору поруки).

Відповідно до п.4.1. договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2016 року.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем (п. 4.2. договору поруки).

Позивач зазначає, що отримав від відповідача-1 електронною поштою замовлення, на підтвердження чого надав скріншот (а.с. 24), з якого вбачається, що ОСОБА_2 (аа) надіслала ОСОБА_3 () лист наступного змісту: Доброго дня, ОСОБА_3, до листа прикріплено 2 документи: (78 ТД) Договір М… та Спец.Мой Офіс. Зміст вказаних документів встановити неможливо. Також позивач надав скріншот (а.с. 25), з якого вбачається, що ОСОБА_3 () надіслав ОСОБА_2 (аа) лист наступного змісту: Доброго дня ОСОБА_2! Підтверджуємо замовлення на 5 тис. одн. згідно попередньо переданої КП/Специфікації. Прошу подати до виробництва.

Позивач надав специфікацію № 1 до договору, відповідно до якої постачальник зобовязується поставити покупцю товар: пакет 75 (2х25) х 125/630 мк прозорий у кількості 5 340 шт. на загальну суму 35 083,80 грн. з ПДВ, строк постачання: до 21 календарного дня, однак вказана специфікація не містить підписів та печаток.

Як у відзиві на позовну заяву, так і у апеляційній скарзі Відповідач - 1 не заперечував того факту, що згідно з п. 3.1 Договору поставки сторонами була досягнута домовленість щодо поставки товару пакетів п/е на загальну суму 35 083,80 грн., що відповідно до умов п. 1.3 Договору поставки підтверджується рахунком на оплату № 514 від 29 червня 2016 року.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору та згідно замовлення відповідача від 21.06.2016 р., було поставлено товар на загальну суму 35 083,80 грн., на підтвердження чого надав накладну ТзОВ Торговий дім МІСТ Експрес № 001-0367214 від 04.07.2016 р. (а.с. 27), відповідно до якої: відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак"; одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", опис відправлення: палета у кількості 1 шт. загальною масою 497 кг, оголошена цінність 5 000,00 грн. Дата відправлення 04.07.2016р. Зазначає, що відповідно до зазначеної накладної товар було прийнято відповідачем без будь-яких зауважень щодо його вартості, кількості та якості. Позивач надав видаткову накладну № 509 від 04.07.2016р. (а.с. 20) про поставку товару: пакет п/е 75 (2х25) х 125 НТ у кількості 5 340 шт. на загальну суму 35 083,80 грн. з ПДВ. Позивач виставив відповідачу-1 рахунок на оплату № 514 від 29.06.2016 р. (а.с. 21) на суму 35 083,80 грн.

Позивач вказує, що 11.07.2016 р. на виконання п. 3.3. договору та відповідно до експрес-накладної ТОВ Нова Пошта № 59 0001 9253 7540 (а.с.27) на адресу відповідача були повторно направлені рахунок на оплату № 514 від 29.06.2016 р. та видаткова накладна № 509 від 04.07.2016 року, які були отримані останнім 25.07.2016 р. (а.с.28). Натомість, як стало відомо позивачу від заводу-виробника товару ПрАТ Профі-Пак, оплата товару відбулася на реквізити останнього, на підтвердження чого позивач надав платіжне доручення № 5332 від 05.08.2016р. (а.с. 38), відповідно до якого ТОВ "Мій Офіс" перерахувало ПрАТ Профі-Пак грошові кошти у розмірі 35 083,80 грн., з призначенням платежу: оплата за товар згідно рах. № 509 від 04.07.2016р.

У зв'язку з чим, Позивач вважає, що Відповідачем - 1 порушені умови договору в частині оплати товару, оскільки грошові кошти за поставлений товар було перераховано неналежній особі (ПрАТ Профі-Пак замість ТОВ Профі-Пак), яка не є постачальником та не має ніякого відношення до взаємовідносин ТОВ ТД Профі-Пак зі своїми контрагентами. Відповідач грошові кошти у розмірі 35 083,80 грн. за поставлений товар не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом попередньої інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання Договору поставки № 1506 від 15.06.2016 року Позивач 14.07.2016 року за товарно-транспортною накладною, виданою ТзОВ Торговий дім МІСТ Експрес № 001-0367214 від 04.07.2016 р., відповідно до якої: відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак"; одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", поставив покупцю товар належної якості та в узгодженій кількості на загальну суму 35 083,80 грн., який був прийнятий покупцем, що підтверджується вищезазначеною накладною, підписаною представником перевізника (а.с. 131, 132).

Факт доставки вантажу ТзОВ Міст Експрес за обумовленою сторонами договору адресою не оспорював Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву, у апеляційній скарзі. Даний факт підтвердив представник скаржника у судовому засіданні.

Крім того, факт поставки покупцю товару належної якості та в узгодженій кількості на загальну суму 35 083,80 грн. підтверджується:

- платіжним дорученням № 5332 від 05.08.2016р., відповідно до якого ТОВ "Мій Офіс" перерахувало ПрАТ Профі-Пак (замість ТОВ Профі-Пак) грошові кошти у розмірі 35 083,80 грн., з призначенням платежу: оплата за товар згідно рах. № 509 від 04.07.2016р. При цьому, призначення платежу та сума здійсненой оплати співпадають із номером та датою видаткової накладної, направленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" (а.с. 38);

- копією позовної заяви ТОВ Мій офіс до Приватного акціонерного товариства Профі-Пак від 09.09.2016р. про визнання права власності на грошові кошти, стягнення суми у розмірі 35 083,80грн., в якій позивач (ТОВ Мій офіс) вказав: зазначена сума грошових коштів замість належного отримувача за договором поставки №1506 від 15.06.2016 року ТОВ Торговий дім Профі-Пак була помилково перерахована на рахунок неналежного отримувача ПРАТ Профі-Пак (а.с.35).

- подаючи позовну заяву до господарського суду м. Києва ТОВ "Мій Офіс", зазначило про те, що кошти у розмірі 35 083,80грн. мали бути сплачені за договором поставки №1506 від 15.06.2016року ТОВ Торговий дім Профі-Пак;

- у судовому засіданні представники позивача та відповідача-1 підтвердили, що окрім спірної поставки, інші замовлення не направлялись та інші поставки відповідно не здійснювались. Також, протягом 2016 року не здійснювались поставки товару від заводу виробника ПрАТ Профі-Пак.

Доводи апеляційної скарги про те, що вантаж (товар), який було доставлено ТОВ «Міст Експрес», не відповідав узгодженому замовленню, а саме, при візуальному огляді представником Відповідача-1 доставленої палети, було видно що на ній розміщено товар, що за своїми характеристиками не схожий на пакети п/е, які замовляв Відповідач-1, у звязку з чим представник Відповідача 1 відмовився приймати такий вантаж, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наступними матеріалами справи.

Так, у п. 4.1.3. договору сторони визначили, що у будь-якому випадку покупець, без застосування до останнього будь-якого виду відповідальності має безумовне право відмовитися від прийняття товару, що не відповідає узгодженому замовленню покупця та/або вимогам щодо якості, встановленим умовами цього договору та/або нормами чинного законодавства України, а також у випадку невідповідності товару іншим умовам цього договору. Тобто мова йде про право відмовитися від прийняття товару, що не відповідає узгодженому замовленню покупця та/або вимогам щодо якості.

Пунктом п. 4.1. договору передбачено, що приймання товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості та якості, затверджених постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР від 15 червня 1965 р. за № П-6 (далі - інструкція П-6) та від 25 квітня 1966 р. за № П-7 (далі - інструкція П-7) з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Здача-приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем протягом десяти робочих днів з дня передання товару покупцю. Товар вважається зданим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю та якістю у випадку якщо протягом вказаного строку покупець не заявить постачальнику відповідних претензій щодо кількості та/або якості товару (п. 4.1.1. договору).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі (п. 16 Інструкції П-7).

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 год., а в відношенні швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором (п. 18 Інструкції П-7).

Якщо під час приймання продукції буде виявлена ??недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, дбати про безпеку продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншого однорідної продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції (п. 16. Інструкції П-6).

Одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника одногороднего відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в непорушеною тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника одногороднего виробника.

В той же час, Відповідач-1 в порушення умов Інструкції П-6 та Інструкції П-7 не надав доказів складання документів щодо невідповідності якості або кількості поставленого товару, направлення постачальнику претензій щодо недопоставки замовленого товару або вимоги про поставку товару належної якості.

Оскільки Відповідачем-1 не надано суду доказів того, що ним протягом десяти робочих днів (строку вказаного у п. 4.1.1. договору) заявлено постачальнику відповідні претензії щодо кількості та/або якості товару, то Товар вважається зданим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю та якістю, чим спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги.

Відповідно до пункту п.2.2. договору Покупець проводить розрахунок за отриманий товар на умовах відстрочення оплати товару протягом 21 банківського дня з моменту поставки товару.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту п. 2.2. договору Покупець проводить розрахунок за отриманий товар на умовах відстрочення оплати товару протягом 21 банківського дня з моменту поставки товару.

Отже, Відповідач 1 не надав доказів, які б спростовували твердження позивача про виконання ним своїх обовязків за вищенаведеним Договором поставки № 1506 від 15.06.2016 року.

Враховуючи умови договору, положення ч. 1 ст. 530, ч.1 ст. 692 ЦК України строк оплати товару, поставленого Позивачем Відповідачу 1, поставка якого підтверджується зазначеними вище матеріалами справи, є таким, що настав.

Відповідач 1 неналежним чином виконав зобов'язання щодо оплати поставленого товару, здійснивши помилкове перерахування грошових коштів у сумі 35 083,80 грн. на рахунок неналежного отримувача ПРАТ Профі-Пак замість перерахування зазначеної суми грошових коштів належному отримувачу за договором поставки №1506 від 15.06.2016 року - ТОВ Торговий дім Профі-Пак, про що свідчать платіжне доручення № 5332 від 05.08.2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що Відповідач 1 свої зобовязання по повній та своєчасній оплаті отриманого товару не виконав, доказів повної оплати поставленого товару не надав, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 заборгованості за поставлений товар в розмірі 35 083,80 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до п. 5.5. договору у випадку прострочення оплати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,3% від суми заборгованості за отриманий відповідно до умов цього договору товар за кожний день прострочення оплати, проте, у будь-якому випадку, розмір відповідальності покупця за несвоєчасну оплату товару не має перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання Відповідачем 1 своїх зобов'язань по Договору позивачем відповідно до п. 5.5. договору, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані Відповідачу 1 за період з 03.08.2016 року по 17.12.2016 року 3 894,78 грн. пені, 395,05 грн. - 3% річних та 2292,37 грн. - інфляційні втрати (за період вересень - листопад 2016 року).

Однак, позивачем не враховано положення п. 2.2. договору (покупець проводить розрахунок за отриманий товару на умовах відстрочення оплати товару протягом 21 банківського дня з моменту поставки товару) та п. 3.2. договору: місце доставки - склад покупця, адреса якого вказана у відповідному замовленні.

Згідно наданої ТзОВ Торговій Дім Міст Експрес інформації відправлення доставлено 14.07.2016р., одержувач ТОВ Мій офіс.

Отже, відповідно до п. 2.2. договору оплата за отриманий товар мала бути здійснена до 12.08.2016 року, у звязку з чим період прострочення почався з 13.08.2016 року

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), положення частини п'ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені прийшла до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є частково правомірними, у звязку з чим з Відповідача 1 на користь Позивача необхідно стягнути 2 292,37грн. - інфляційні втрати за період з вересня 2016 року по листопад 2016 року; 3 586,98 грн. пені за період з 13.08.2016 року по 17.12.2016 року, 365,22 грн. - 3% річних за період з 13.08.2016 року по 17.12.2016 року, оскільки прострочення оплати вартості поставленого товару з боку відповідача мало місце.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги до Відповідача 1, а саме зменшити розмір стягнення з Відповідача-1 основного боргу на суму, яка підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителя, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Договором поруки № 3006/16 від 30.06.2016 року було встановлено інший обсяг відповідальності Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінком".

Так, пунктом 1.2. Договору поруки визначено, що Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов основного договору. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов'язання, зазначеного в п. 3.2. цього договору.

Відповідно до п. 3.2. договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно основного договору у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.

Таким чином, за виконання зобовязань Боржником перед Кредитором, що витікають з Основного договору, Поручитель (Відповідач-2) відповідає солідарно разом з Боржником (Відповідачем-1), але лише в межах розміру забезпечуваного зобовязання, тобто в межах 1 000,00 грн.

У звязку з чим, сума грошового зобовязання Відповідача-1 повинна бути зменшена на суму солідарної відповідальності Відповідача-2 та Відповідача-1, тобто на 1 000,00 грн.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. (ч. 4 ст.559 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.1 договору поруки договір діє до 31.12.2016 року.

Оскільки Позивач звернувся з позовом до господарського суду 03.11.2016 року, тобто до припинення дії Договору поруки № 3006/16 від 30.06.2016 року, то висновок господарського суду про припинення поруки та відсутність підстав для стягнення коштів з Відповідача-2 є передчасним, та таким, що не відповідає матеріалам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача 34 083,80 грн. основної заборгованості (35 083,80 грн. 1 000,00 грон.), 2 292,37грн. інфляційних втрат, 3 586,98 грн. - пені, 365,22 грн. - 3% річних, а також солідарно стягнути з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь Позивача 1 000,00 грн. частину основної заборгованості.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що господарським судом безпідставно не було задоволено клопотання Відповідача 1 про відкладення судового засідання, призначеного на 06.02.2017 року, та розглянуто справу по суті за відсутності Відповідача-1, чим грубо порушено права останнього, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду на 21.11.2016 року.

Представник Відповідача 1 у судове засідання, призначене на 21.11.2016 року, не з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2016 року розгляд справи відкладено на 05.12.2016 року.

В судових засіданнях від 05.12.2016 року, 10.01.2017 року, 16.01.2017 року, 18.01.2017 року представник Відповідача 1 оголосив відзив на позовну заяву, навів доводи в його обґрунтування, відповів на запитання.

06.02.2017 року представник Відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки представника у судове засідання з причини службового відрядження.

Дослідивши подане клопотання Відповідача 1 про відкладення розгляду справи на іншу дату, господарський суд дійшов до правильного висновку про можливість розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника Відповідача 1 за наявними в ній матеріалами справи, оскільки:

- матеріалами справи встановлено, що Відповідач 1 належним чином повідомлявся про судове засідання та не скористався передбаченим ст.ст.22,28 Господарського процесуального кодексу України правом бути присутнім у судовому засіданні 06.02.2016 року;

- представник Відповідача 1 був присутнім у попередніх чотирьох судових засіданнях, під час яких оголосив відзив на позовну заяву, навів доводи в його обґрунтування, відповів на запитання, тобто скористався правами, передбаченими ст.ст.22,28 Господарського процесуального кодексу України;

- відповідно до вимог ст. 69 ГПК України суд обмежений в строках розгляду спору, а з урахуванням продовження строку розгляду спору та проведених попередньо пяти судових засідань у суду не було часу для відкладення та здійснення поштового відправлення.

- Відповідач 1 є юридичною особою та не обмежений у виборі осіб, котрі будуть здійснювати його представництво в господарському суді.

- відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених Відповідачем 1 у своїй апеляційній скарзі, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Однак, у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що знайшло прояв у висновку господарського суду про припинення поруки та про відсутність підстав для стягнення коштів з Відповідача-2, оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню (з підстав передбачених п. 3. ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України). Необхідно прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі-Пак" - задовольнити частково.

Оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню, то судові витрати за подання позовної заяви відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України необхідно розподілити між сторонами (Позивачем та Відповідачами 1,2) пропорційно розміру задоволених позовних вимог та відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України частину судових витрат за подання позовної заяви, яку належить стягнути з Відповідачів 1,2, покласти на Відповідача 1, так як спір виник внаслідок саме його неправомірних дій.

У звязку з чим з Відповідача 1 на користь Позивача необхідно стягнути 1 366,82 грн. (99,18 %) судового збору за подачу позовної заяви.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/9988/16 скасувати частково.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі-Пак" - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" (02088, м. Київ, вул. Є. Харченка, буд. 21, ідентифікаційний код 34539087) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корпус 89, офіс 3, ідентифікаційний код 39391614) 40 328,37 грн., з яких: 34 083,80 грн. - основний борг, 2 292,37грн. - інфляційні втрати, 3 586,98 грн. - пеня, 365,22 грн. - 3% річних та 1 366,82 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій Офіс" (02088, м. Київ, вул. Є. Харченка, буд. 21, ідентифікаційний код 34539087) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінком" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Профі- Пак" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корпус 89, офіс 3, ідентифікаційний код 39391614) 1 000,00 грн. частину заборгованості за договором.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 24.03.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік