ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2017 Справа № 905/3217/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

Суддів Попова О.В., Кротіновій О.В.

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБК" СХІД", м. Бахмут

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Бахмут

про стягнення суми заборгованості у розмірі 2062,97рн., інфляційні витрати у розмірі 1623,56грн., 3% річних у розмірі 158,37грн., пені в сумі 2580,75грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБК" СХІД" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості у розмірі 1884,14 грн., інфляційні витрати у розмірі 1582,68грн., 3% річних у розмірі 141,54грн., пені в сумі 1835,92грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 11, 509, 526, 527, 549, 550, 610, 612 Цивільного кодексу України, статей 173, 193, 220, 224, 229, 230 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій №3 від 01.03.2014. Зазначив, що відповідач своїх зобов'язань з внесення плати за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з 01.05.2014 по 01.11.2016, яка склала 1884,14грн.

Позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання інфляційні витрати у розмірі 1582,68грн., 3% річних у розмірі 141,54грн., пені в сумі 1835,92грн.

13.12.2016 на адресу суду від представника позивача надійшли супровідним листом додаткові документи, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2016 за клопотанням позивача строк розгляду справи продовжено на 15 днів.

16.01.2017 на адресу суду від представника позивача надійшли супровідним листом додаткові документи, зокрема, заява про уточнення позовних вимог та збільшення їх розміру, в якій останній просив стягнути з відповідача: суму заборгованості у розмірі 2062,97рн., інфляційні витрати у розмірі 1623,56грн., 3% річних у розмірі 158,37грн., пеню в сумі 2580,75грн. Заява судом прийнята.

23.01.2017 на адресу суду від представника позивача надійшли супровідним листом додаткові документи, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Протоколом від 30.01.2017 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кучерява О.О., судді Кротінова О.В., Попов О.В.

08.02.2017 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення на позов, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

13.02.2017 через канцелярію суду відповідач надав заяву, в якій визнав суму боргу за травень - жовтень 2016 року у розмірі 348грн. Заява судом розглянута та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням того, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а норми статті 129 Конституції України одним з принципів судочинства визначають свободу у наданні сторонами суду доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Клопотань щодо фіксації судового процесу не заявлено, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

Наказом від 28.02.2014 №35п Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради було затверджено переможця конкурсного відбору виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Артемівська, зокрема, лот №2 - ТОВ «ТБК «Схід».

01.03.2014 між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (власником). Комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБК» СХІД» (виконавцем) підписаний договір №3 на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору предметом договору є передача замовником на утримання виконавцю нерухомого майна - житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, власником якого є територіальна громада міста Артемівська, та передача замовником виконавцю функцій з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а виконавцем - прийняття цього майна для здійснення функцій з його утримання та проведення розрахунків зі споживачами. Перелік житлових будинків, споруд та іншого майна, що передається на утримання виконавцю, визначений у додатку №1, який є невід'ємною частиною договору.

За змістом додатку №1 до договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі житлового фонду на обслуговування від 01.03.2014, згідно якого позивачу було передано, зокрема, житловий будинок №59 по вул. Гаршина.

Згідно п.1.3 договору обсяги наданих послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, встановлюються відповідно до Переліку послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України, та тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для будинків житлового фонду територіальної громади міста Артемівська, затверджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради.

За приписом п.1.7 договору розрахунки, пов'язані з виконанням функцій з утримання майна, здійснюються на окремому банківському рахунку згідно положень п.3.1 договору.

Відповідно до п.п.2.3.5-2.3.6 договору виконавцю надане право проводити розрахунки з квартиронаймачами, власниками житлових та нежитлових приміщень та орендарями; звертатися до суду з позовами про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги або відшкодування збитків, завданих виконавцю в результаті порушення його майнових прав громадянами.

Виконавець має право на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів, нижчих від розміру економічно обґрунтованих витрат на їхнє виробництво (пункт 2.3.12 договору)

Пунктами 2.6.20, 2.6.30 договору встановлені наступні обов'язки виконавця: укладати з власниками квартир, квартиронаймачами, орендарями та іншими співвласниками будинків договори на надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій згідно з типовим договором. Вимагати своєчасної та в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Згідно із пунктом 3.2 договору виконавець при отриманні коштів за послуги з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій перераховує щоденно на розрахунковий рахунок замовника, вказаний у цьому договорі, кошти за послуги з управління житловим фондом та за послуги інформаційно-розрахункового центру у розмірі 5,4% від кожного платежу, але не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання вказаних коштів.

Кінцеві розрахунки згідно підписаних актів звіряння розрахунків проводяться сторонами в термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

01.03.2014 між комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та Артемівською міською радою складений акт приймання-передачі житлового фонду на обслуговування.

01.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБК» СХІД» (виконавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір №4-Д на участь у витратах з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (надалі - договір №4-Д).

Відповідно до якого предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг на утримання будинку, та прибудинкової території (далі-послуги) в будинку №59 по вул. Гаршина в м. Артемівську, загальною площею 51,5кв.м, в споживачем своєчасно оплачувати послуги відповідно до калькуляції (Додаток №1) в строки та на умовах, передбачених договором (п.1.1).

Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання договору складав 58,71грн.. в т.ч.ПДВ, з розрахунку 1,14 грн. за 1 м.кв. зайнятої площі (п.2.1)

Рішенням Бахмутської міської ради від 08.06.2016 №143 затверджено скориговані тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для населення м.Бахмута, яке мешкає у комунальному житловому фонді.

Відповідно до калькуляції витрат для розрахунку по використанню площ від 01.05.2014 змінена щомісячна плата за надані послуги, яка склала 89,42грн. в місяць, в т.ч.ПДВ із розрахунку 14,90грн. за 1 кв.м. займаної площі. Матеріали справи містять акти обстеження та акти виконаних робіт, які підтверджують факт виконання позивачем договірних обов'язків.

28.02.2016 позивач направив на адресу відповідача Додаткову угоду №1 від 01.07.2016 до вищевказаного договору разом з калькуляцією витрат для розрахунку по використанню площ від 01.05.2014 зміни щомісячної плати за надані послуги, що підтверджується цінним листом №843. Проте даний лист був повернутий на адресу позивача у зв'язку із неможливістю вручення.

Позивач відповідно до п.3.6 договору направив відповідачу претензію від 20.10.2015 щодо неналежного виконання умов Договору участь у витратах з утримання і споруд та прибудинкових територій від 01.05.2014 №4-Д, дана претензія залишена без відповіді.

Як вбачається матеріалів справи позивачем повторно направлено на адресу відповідача претензію від 18.10.2016 №400 щодо неналежного виконання умов Договору про участь у витратах з утримання і споруд та прибудинкових територій від 01.05.2014 №4-Д.

Доказів відповідного реагування відповідача на претензії матеріалів справи не містять.

Як вбачається з Виписки з особового рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 01.05.2014 по 30.10.2016 заборгованість перед позивачем за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території склала 1884,14грн., внаслідок чого позивачем було складено відповідні рахунки-фактури, які наявні в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.10.2014 у справі №908/3281/14

задоволено позов Артемівського міжрайонного прокурора Донецької області, м. Артемівськ, в інтересах держави в особі Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг».

Стягнено з відповідача заборгованість з орендної в розмірі та розірвано договір оренди комунального майна № 131/14 від 01.04.2014, укладений між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради та відповідачем на нежитлове приміщення для розміщення офісу, загальною площею 103,1 м2, що заходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Гаршина, 59. Зобов'язано відповідача повернути комунальне майно нежитлове приміщення, загальною площею 103,1 м2, що знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово - комунальних послуг» та розташоване за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Гаршина, 59, вартість якого становить 42996 грн., за актом приймання - передачі.

Згідно із актом приймання-передачі нежитлового приміщення, наявного в матеріалах справи, нежитлове приміщення загальною площею 103,1 кв.м, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Гаршина, 59, передане відповідачем балансодержателю житлового фонду комунальної власності 18.12.2014.

Відповідно до пункту 2.2 договору 4-Д розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за надані послуги споживачем вносяться не пізніше 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем.

Враховуючи вищевикладене, відповідач свої зобов'язання з оплати наданих послуг за період з травня 2014 року по листопад 2014 року (включно) не виконав, у зв'язку з чим, сума боргу становить 410, 97 грн.

Договір №4-Д від 01.05.2014 за своєю юридичною природою є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 1623,56грн., 3% річних у розмірі 158,37грн. та пені в сумі 2580,75грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також, відповідно до приписів Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту п.п.5.1.2 Договору споживач несе відповідальність відповідно законодавства та договору за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом оплати пені.

З матеріалів справи вбачається, що позивач нарахував пеню на заборгованість в сумі 2062,97грн. за період з 11.06.2014 по 31.12.2016 у розмірі 2580,75грн., який відповідно до ст.232 ГПК України є більшим ніж шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За розрахунком суду, розмір пені підлягає задоволенню у сумі 68,77грн., нарахованих на борг:

- за травень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.06.2014 по 12.12.2014 у розмірі 7,24грн.,

- за червень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.07.2014 по 12.01.2015 у розмірі 7,72грн.,

- за липень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.08.2014 по 12.02.2015 у розмірі 8,05грн.,

- за серпень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.09.2014 по 12.03.2015 у розмірі 8,86грн.,

- за вересень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.10.2014 по 12.04.2015 у розмірі 10,65грн.,

- за жовтень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.11.2014 по 12.05.2015 у розмірі 12,30грн.,

- за листопад 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.12.2014 по 12.06.2015 у розмірі 13,95грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд визнає його не вірним. За розрахунком суду 3% річних складає 28,52 грн.

- за травень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.06.2014 по 01.01.2017 у розмірі 4,52 грн.,

- за червень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.07.2014 по 01.01.2017 у розмірі 4,37грн.,

- за липень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.08.2014 по 01.01.2017 у розмірі 4,22грн.,

- за серпень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.09.2014 по 01.01.2017 у розмірі 4,07грн.,

- за вересень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.10.2014 по 01.01.2017 у розмірі 3,93грн.,

- за жовтень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.11.2014 по 01.01.2017 у розмірі 3,78грн.,

- за листопад 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.12.2014 по 01.01.2017 у розмірі 3,63 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 1623,56грн. суд визнає його не вірним. Так, індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

При цьому, при розрахунку судом інфляційних за кожним розрахунком окремо, враховуючи вимоги договору щодо строків оплати:

- за травень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.07.2014 по 01.01.2017 у розмірі 47,10 грн.,

- за червень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.08.2014 по 01.01.2017 у розмірі 46,68грн.,

- за липень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.09.2014 по 01.01.2017 у розмірі 45,84грн.,

- за серпень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.10.2014 по 01.01.2017 у розмірі 42,90грн.,

- за вересень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.11.2014 по 01.01.2017 у розмірі 40,52грн.,

- за жовтень 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.12.2014 по 01.01.2017 у розмірі 38,67грн.,

- за листопад 2014 року на суму 58,71грн. за період з 11.01.2015 по 01.01.2017 у розмірі 35,83грн.

Стягненню підлягають інфляційні витрати в розмірі 297,54 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання з оплати наданих послуг в повному обсязі не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, пропорційно відношенню розміру задоволених вимог до розміру первісних, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБК" СХІД" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості у розмірі 2062,97рн., інфляційні витрати у розмірі 1623,56грн., 3% річних у розмірі 158,37грн., пені в сумі 2580,75грн. - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Державного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБК" СХІД" (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Гаршина, 76, суму боргу в сумі 410,97грн., 3% річних в сумі 28,52грн., інфляційних втрат в сумі 297, 54 грн., пеню в розмірі 68,77 витрати по сплаті судового збору у розмірі 172,81грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У судовому засіданні 21 лютого 2017 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано

Головуючий суддя О.О. Кучерява

Суддя О.В. Попов

Суддя О.В. Кротінова