ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа № 922/3970/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - Колбасов Ю.О. (дов. б/н від 01.01.17 р.);

відповідача - Голощапова Л.Л. (дов. б/н від 01.01.17 р.)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх.5123Х/3-38) та апеляційну скаргу позивача (вх.№637Х/3-38) на рішення господарського суду Харківської області від 30.01.2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент", с.Білогородка, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-РП", м.Харків

про стягнення 140884,69 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортрент" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-РП" про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання № 65617К від 09.10.2013 року в розмірі 140884,69 грн., з яких 67081,39 грн. основного боргу, 1400 грн. витрат на доставку обладнання, 7046,14 грн. пені, 59888,18 грн. інфляційних втрат та 5468,98 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.01.2017 року у справі № 922/3970/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Скорпіон-РП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" 67081,39 грн. основного боргу, 121,30 3% річних. В частині стягнення 1400 грн. витрат на перевезення обладнання, пені в сумі 7046,14 грн., 3% річних в сумі 5347,68 грн. та інфляційних втрат в сумі 59888,18 грн. в задоволенні позову відмовлено.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 року апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем робіт, оскільки акти виконаних робіт підписані позивачем в односторонньому порядку. Також апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу вимоги про повернення орендованого обладнання, відповідно до п.5.2 договору. Крім того, як зазначає відповідач, що позивач змінив назву підприємства та банківські реквізити, не повідомивши належним чином про це, відповідача, чим порушив п.16.8 договору. Відповідач вважає, що в даному випадку позивач повинен був на підставі п.13.2 та п.13.3 договору розірвати договір, та негайно повернути обладнання, а надані суду акти виконаних робіт не є належним доказом факту отримання відповідачем послуг з оренди устаткування в спірний період.

Позивач також не погодився із рішенням господарського суду Харківської області від 30.01.2017 року у справі №922/3970/16 та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить його скасувати в частині відмови в стягненні з відповідача пені в сумі 7046,14 грн., інфляційних втрат в розмірі 59888,18 грн., 3% річних в сумі 5347,68 грн., витрат на доставку обладнання в сумі 1400 грн. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що, з урахуванням п.6.4, п.6.6 договору, відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 5 числа місяця, наступного за тим, в якому було надано послуги, у зв'язку з чим прострочення відповідачем виконання зобов'язання розпочинається з 6 числа наступного місяця. Таким чином, як вказує позивач, оскільки договором не передбачено виникнення грошових зобов'язань у відповідача в залежності від направлення актів виконаних робіт, ним правомірно нараховано пеню за період з 06.01.2014 року по 05.09.2014 року. Крім того, позивач вказує,що, відповідно до п.8.1.2 договору, орендар зобов'язаний оплатити витрати з транспортування обладнання, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позову в цій частині.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження, об'єднано апеляційні скарги позивача та відповідача в одне апеляційне провадження.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вказав, що з огляду на п.6.12 договору, судом першої інстанції правомірно прийнято як належні докази акти виконаних робіт, підписані лише позивачем. Позивач вважає, що несвоєчасне направлення позивачем акту виконаних робіт не звільняє відповідача від обов'язку прийняти та оплатити такі роботи. Позивач також вказав, що до підписання акту повернення обладнання орендар є користувачем цим обладнанням, як це передбачено в п.5.11 договору. При цьому, вказує позивач, відповідач не надав жодних пояснень стосовно дати повернення орендованого майна, лише послався на необізнаність про факт вчинення таких дій.

В судовому засіданні 20.03.2017 року представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови в стягненні з відповідача пені в сумі 7046,14 грн., інфляційних втрат в розмірі 59888,18 грн., 3% річних в сумі 5347,68 грн., витрат на доставку обладнання в сумі 1400 грн. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В задоволенні апеляційної скарги відповідача просив відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.03.2017 року підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі. З доводами, викладеними, в апеляційній скарзі позивача не погодився, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, а відповідно, і 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

09.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рамірент Україна" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Скорпіон-РП" (орендар) укладено договір оренди обладнання №65617К (далі-договір) (а.с.14 т.1).

Згідно протоколу зборів засновників товариства №35 від 15.11.2013 року ТОВ "Рамірент Україна" () перейменовано в ТОВ "Фортрент" (, позивач) (а.с.84 т.1).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 11.07.2016 року, а також статуту ТОВ «Фортрент» від 15.11.2013 року №35, 06.12.2013 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, пов'язаних із зміною повного та скороченого найменування підприємства ТОВ "Рамірент Україна" на ТОВ «Фортрент» (а.с.59, 87 т.1).

Враховуючи, що вказані зміни не пов'язані з правонаступництвом, реорганізацією юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу або перетворення, стороною за договором №65617К від 09.10.2013 року є позивач у даній справі - ТОВ «Фортрент».

Відповідно до п. 1.1 договору від 09.10.2013 року, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання, яке є об'єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору.

Згідно п. 1.2 договору, найменування обладнання, його комплектність, технічні характеристики, відновна вартість, ціна та строк оренди по кожній одиниці обладнання зазначаються в протоколі погодження істотних умов оренди, який є невід`ємною частиною цього договору, та який сторони зобов`язуються підписувати в кожному випадку передання в оренду обладнання за цим договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що для отримання в оренду обладнання за даним договором орендар зобов`язаний у будь-який зручний спосіб здійснити заявку-замовлення.

Як зазначено в п.3.2 договору, в разі акцепту заявки орендодавцем, останній направляє орендарю протокол до цього договору, форма якого подана в додатку №1 до цього договору, згідно заявки та в один з вказаних нижче способів: електронною поштою; факсимільним повідомленням, але в будь-якому випадку із одночасним надсиланням оригіналу поштовим повідомленням (рекомендованим або цінним листом) або переданням оригіналу протоколу особисто уповноваженій особі орендаря.

Після отримання орендарем протоколу, орендар зобов'язується не пізніше ніж впродовж того робочого дня, коли протокол було отримано орендарем, підписати, скріпити його печаткою підприємства орендаря та направити орендодавцю в один з вказаних нижче способів: електронною поштою; факсимільним повідомленням, але в будь-якому випадку з одночасним надсиланням оригіналу поштовим повідомленням (рекомендованим або цінним листом) або переданням оригіналу протоколу особисто уповноваженій особі орендодавця. Протокол, підписаний та скріплений печаткою орендаря, отриманий орендодавцем електронною поштою або факсимільним повідомленням буде мати юридичну силу до моменту отримання орендодавцем його оригіналу (п.3.2.1 договору).

Відповідно до п.3.3 договору, в день отримання орендодавцем протоколу згідно п.3.2.1 договору, орендодавець виставляє орендарю рахунок-фактуру (електронною поштою або факсимільним повідомленням або особисто) на здійснення попередньої оплати орендної плати.

Згідно п. 3.4 договору, факт передачі кожної одиниці обладнання засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі згідно виставленої у додатку № 2 до цього договору форми, який засвідчує дату передачі конкретної одиниці обладнання орендарю та інші умови, які сторони вважають необхідними при підписанні акту прийому-передачі. Передача обладнання в орендне користування орендаря за актом прийому-передачі здійснюється протягом строку, зазначеного в протоколі, за умови перерахування на рахунок орендодавця попередньої оплати орендної плати згідно умов цього договору, якщо інше не встановлено даним договором та/або відповідним протоколом до нього. На вимогу орендодавця до підписання акту прийому-передачі сторони підписують акт огляду технічного стану обладнання, форма якого встановлена у додатку № 6 до цього договору. Відмова орендодавця від підписання акту технічного стану обладнання є підставою для односторонньої відмови орендодавцем від договору.

У відповідності до п.4.1 договору, початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного в протоколі до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом прийому-передачі.

Строк оренди кожної одиниці обладнання за цим договором визначається в протоколі до цього договору (п.4.2 договору).

Згідно п. 5.1 договору, орендар повинен повернути обладнання в день закінчення строку оренди, зазначеного в протоколі до цього договору, або у вимозі орендодавця про повернення обладнання у визначений строк, у визначених договором випадках, в тому числі у випадку розірвання цього договору.

Відповідно до п. 5.2 договору, якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк, орендар повинен повернути його орендодавцю протягом 2 (двох) діб після отримання такої вимоги орендодавця про повернення обладнання або в більш тривалий строк, вказаний у такій вимозі. Вимога має бути направлена в письмовій формі шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або передана особисто уповноваженій особі орендодавця.

Пунктом 5.11 договору сторони передбачили, що підтвердженням факту повернення орендованого обладнання орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт повернення. До підписання сторонами акту повернення або розірвання договору (в тому числі шляхом відмови від договору у випадках встановлених договором або законодавством України), обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю. У випадку, коли обладнання, яке повертається орендарем орендодавцю прибуло на склад орендодавця без супроводу уповноваженої на підписання відповідних документів особи, як передбачено у п. 5.10 цього договору, особи, як передбачено у п. 5.10 цього договору, орендодавець має право встановити та засвідчити факт повернення обладнання одноособово, навіть якщо акт повернення не є підписаний відповідною уповноваженою особою орендаря.

Згідно п. 6.4 договору, якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк згідно п. 4.3 даного договору, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному протоколі, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним. В будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання.

Відповідно до п. 6.6 договору, орендна плата та інші, передбачені договором платежі, вносяться орендарем в безготівковій формі на рахунок орендодавця на підставі та в розмірі згідно умов цього договору та протоколу до нього. Орендар повинен сплатити орендну плату та інші, передбачені цим договором платежі, згідно умов та в строки згідно даного договору, та відповідного протоколу до нього, інакше, орендар буде вважатися таким, що прострочив оплату орендної плати та інших, передбачених договором платежів.

Як зазначено в п. 6.7 договору, орендна плата не включає в себе витрати на доставку, монтаж, нагляд за проведення монтажних робіт, обслуговування, завантаження, розвантаження, ремонт обладнання на робочому майданчику орендаря, витрачені орендарем енергоносії та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації обладнання. Вказані послуги можуть бути надані орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору, або окремо виставленого рахунку орендодавця.

В п. 6.11 договору визначено, що послуги з надання в оренду кожної одиниці обладнання оформлюються після закінчення строку оренди актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), який сторони зобов`язані підписати за результатами календарного місяця, в якому була оренда обладнання. Орендодавець до 5-го числа місяця, наступного за яким були надані послуги оренди, направляє орендарю шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або особисто - кур`єром під підпис про отримання оригінал акту здачі-приймання робіт (надання послуг) в двох примірниках на адресу фактичного знаходження, вказану орендарем у реквізитах, зазначених в п. 17 цього договору.

Пунктом 6.12 договору, передбачено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 20-го числа місяця, наступного за яким було надано послуги, шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або особисто - кур`єром під підпис про отримання оригінал акту здачі-приймання робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання, такий акт здачі-приймання робіт (надання послуг) вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі, але це не звільняє орендаря від обов`язку повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Даний договір діє з дати його укладення та до 09.10.2014 року. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку дії цього договору, а в частині грошових зобов'язань орендаря щодо сплати орендної плати та всіх інших зобов'язань по даному договору - до повного виконання зобов'язань (п.15.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору сторонами 09.10.2013 року підписано акт приймання-передачі обладнання №091013-018К та протокол N9091013-014K від 09.10.2013р. (а.с.28,29 т.1), а також 04.12.2013 року акт приймання-передачі обладнання № 041213-003К та протокол № 271113-003К від 27.11.2013 року (а.с.30, 31 т.1).

Позивач зазначає, що орендарем було повернуто обладнання орендодавцю до закінчення строку дії договору, а саме 28.02.2014 року, що підтверджується актами повернення обладнання № 280214-014К від 28.02.2014 року та № 280214-015К від 28.02.2014 року, які підписані позивачем (а.с.42,43 т.1).

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує, що в період з 31.10.2013 року по 28.02.2014 року відповідач користувався орендованим обладнанням, про що свідчать акти здачі-прийняття робіт:

- №311013-230К від 31.10.2013 року на суму 11719,90 грн. (а.с.32 т.1);

-№301113-158К від 30.11.2013 року на суму 15795 грн. (а.с.33 т.1);

-№311213-166К від 31.12.2013 року на суму 28020,34 грн. (а.с.34 т.1);

-№310114-191К від 31.01.2014 року на суму 24450,68 грн. (а.с.35 т.1);

-№280214-205К від 28.02.2014 року на суму 30452,76 грн. (а.с.36 т.1).

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої зобов'язання з оплати орендних платежів виконав неналежним чином, а саме сплатив лише частково грошові кошти в сумі 43357,29 грн., що підтверджується виписками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з рахунку позивача (а.с.55-58 т.1).

18.03.2014 року позивач направив відповідачу претензію №104 з вимогою погасити заборгованість з орендної плати в сумі 70040,11 грн. (а.с.47 т.1).

28.09.2016 року позивачем також було направлено на адресу відповідача акти виконаних робіт № 301113-158К, № 251213-012К, № 310114-191К, № 310114-229К, № 280214-013К, № 280214-205К, № 030314-004К та № 030314-009К та акти про повернення обладнання № 280214-014К від 28.02.2014 року та № 280214-015К від 28.02.2014 року (а.с.45 т.1).

Вказані акти, як вказує позивач, відповідач не підписав, а у відповідь надіслав позивачу лист від 13.10.2016 року, в якому зазначив, що договори з ТОВ «Фортрент» не укладав, акти не підписував, оплату не проводив; ніяких повідомлень від ТОВ «Рамірент Україна» про зміну назви підприємства, рахунків не отримував (а.с.46 т.1).

Разом із тим, позивач, посилаючись на п.5.11 та п.6.12 договору, зазначає, що не підписані відповідачем акти є належними доказами надання послуг з оренди обладнання.

Таким чином, позивач вважає, що за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 67081,39 грн.

Також в позові позивач зазначає, що, відповідно до п.6.7 договору, відповідач повинен сплатити позивачу надані послуги доставки обладнання в розмірі 1400 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №030314-004К від 28.02.2014 року (а.с.39 т.1) та рахунком - фактурою на експедиційній послуги №030314-032К від 28.02.2014 року (а.с.41 т.1).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із позовом, в якому він просить стягнути з відповідача 68481,39 грн. основного боргу, 7046,14 грн. пені, 59888,18 грн. інфляційних втрат та 5468,98 грн. 3% річних.

Відповідач проти позову заперечував та у відзиві на позов вказав, що за договором №65617К від 09.10.2013 року з ТОВ «Рамірент Україна» ним повністю здійснено розрахунки та заборгованість на даний час відсутня, в підтвердження чого надав суду платіжні доручення на загальну суму 46158 грн. (а.с.105-110 т.1).

Як зазначає відповідач, позивачем не надано будь-яких доказів в підтвердження існування договірних відносин з ТОВ фірма «Скорпіон-РП», а також доказів повідомлення відповідача про зміну назву та реквізитів ТОВ "Рамірент Україна", у зв'язку з чим відсутні підстави для підписання актів виконаних робіт, направлених на адресу відповідача.

Судова колегія приймає до уваги наступне.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 6.4 договору визначено, що, у разі якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк згідно п. 4.3 даного договору, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному протоколі, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним. В будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання.

Як визначено в п.3 протоколів погодження істотних умов договору оренди №0901013-014К від 09.10.2013 року та №271113-003К від 27.11.2013 року, у випадку передання обладнання в оренду на невизначений строк, нарахування орендної плати відбувається за цінами, встановленими орендодавцем за добу, тиждень або місяць користування обладнанням, в залежності від строку фактичного користування. Остаточний розрахунок по орендній платі здійснюється за весь час фактичного користування обладнанням. У випадку передання обладнання в оренду на невизначений строк, орендодавець має право у будь-який час вимагати від орендаря сплати орендної плати за час фактичного користування обладнанням на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 1 банківського дня з моменту отримання орендарем відповідного рахунку.

Відповідно до п. 6.6 договору, орендна плата та інші, передбачені договором платежі, вносяться орендарем в безготівковій формі на рахунок орендодавця на підставі та в розмірі згідно умов цього договору та протоколу до нього. Орендар повинен сплатити орендну плату та інші, передбачені цим договором платежі, згідно умов та в строки згідно даного договору, та відповідного протоколу до нього, інакше, орендар буде вважатися таким, що прострочив оплату орендної плати та інших, передбачених договором платежів.

Позивачем, в підтвердження факту користування відповідачем в період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року орендованим за договором №65617К від 09.10.2013 року обладнанням, надано суду акти здачі-прийняття робіт:

- №311013-230К від 31.10.2013 року на суму 11719,90 грн. (а.с.32 т.1);

-№301113-158К від 30.11.2013 року на суму 15795 грн. (а.с.33 т.1);

-№311213-166К від 31.12.2013 року на суму 28020,34 грн. (а.с.34 т.1);

-№310114-191К від 31.01.2014 року на суму 24450,68 грн. (а.с.35 т.1);

-№280214-205К від 28.02.2014 року на суму 30452,76 грн. (а.с.36 т.1).

Акт №311013-230К від 31.10.2013 року та акт №311213-166К від 31.12.2013 року підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Разом із тим, акти №301113-158К від 30.11.2013 року, №310114-191К від 31.01.2014 року, №280214-205К від 28.02.2014 року підписані лише орендодавцем (позивачем).

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до п. 6.11 договору послуги з надання в оренду кожної одиниці обладнання оформлюються після закінчення строку оренди актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), який сторони зобов`язані підписати за результатами календарного місяця, в якому була оренда обладнання. Орендодавець до 5-го числа місяця, наступного за яким були надані послуги оренди, направляє орендарю шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або особисто - кур`єром під підпис про отримання оригінал акту здачі-приймання робіт (надання послуг) в двох примірниках на адресу фактичного знаходження, вказану орендарем у реквізитах, зазначених в п. 17 цього договору.

Пунктом 6.12 договору, передбачено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 20-го числа місяця, наступного за яким було надано послуги, шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або особисто - кур`єром під підпис про отримання оригінал акту здачі-приймання робіт (надання послуг) і за відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання, такий акт здачі-приймання робіт (надання послуг) вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі, але це не звільняє орендаря від обов`язку повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Таким чином, вказаними пунктами договору передбачено, що у разі відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання акту, такий акт здачі-приймання робіт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі.

При цьому, з умов договору (п.6.4) та протоколів погодження істотних умов договору вбачається право позивача у будь-який час надіслати відповідачу вимогу про сплату орендної плати за фактичне користування обладнанням.

Як вбачається з матеріалів справи, акти здачі-приймання робіт №301113-158К від 30.11.2013 року, №310114-191К від 31.01.2014 року, №280214-205К від 28.02.2014 року направлені позивачем на адресу відповідача 28.09.2016 року та отримані останнім 06.10.2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.45 т.1).

У відповідь, відповідач в листі від 13.10.2016 року повідомив позивача, що договори з ТОВ «Фортрент» не укладав, акти не підписував, оплату не проводив; ніяких повідомлень від ТОВ «Рамірент Україна» про зміну назви підприємства, рахунків не отримував (а.с.46 т.1).

Колегія суддів приймає до уваги, що 06.12.2013 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, пов'язаних із зміною повного та скороченого найменування підприємства ТОВ "Рамірент Україна" на ТОВ «Фортрент», про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 11.07.2016 року, а також статут ТОВ «Фортрент» від 15.11.2013 року №35 (а.с.59, 87 т.1).

При цьому, ідентифікаційний код юридичної особи залишився не змінним 32664239.

Таким чином, процесуальне правонаступництво не відбулось, а змінилось лише найменування юридичної особи позивача, що не впливає на виконання сторонами своїх зобов'язань за укладеним договором.

При цьому, в підписаному обома сторонами договору акті здачі-приймання робіт №311213-166К від 31.12.2013 року, виконавцем вказано ТОВ «Фортрент».

Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідач не був обізнаний про зміну найменування позивача.

Враховуючи викладене, посилання відповідача в листі від 13.10.2016 року на відсутність договірних відносин з ТОВ «Фортрент», а також відсутність повідомлень про зміну найменування підприємства позивача не може вважатись обґрунтованою відмовою від підписання актів виконаних робіт.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги п.6.12 договору, колегія суддів дійшла висновку, що акти №301113-158К від 30.11.2013 року, №310114-191К від 31.01.2014 року, №280214-205К від 28.02.2014 року є належним доказом надання позивачем послуг з оренди обладнання та прийняття їх відповідачем.

Разом із тим, відповідач заперечує стосовно того, що орендоване обладнання було повернуто позивачу 28.02.2014 року, з тих підстав, що акти повернення №280214-014К, №280214-015К підписані позивачем в односторонньому порядку, у зв'язку з чим вважає, що відсутні докази користування відповідачем обладнанням в спірний період.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5.11 договору, підтвердженням факту повернення орендованого обладнання орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт повернення. До підписання сторонами акту повернення або розірвання договору (в тому числі шляхом відмови від договору у випадках встановлених договором або законодавством України), обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю. У випадку, коли обладнання, яке повертається орендарем орендодавцю прибуло на склад орендодавця без супроводу уповноваженої на підписання відповідних документів особи, як передбачено у п. 5.10 цього договору, особи, як передбачено у п. 5.10 цього договору, орендодавець має право встановити та засвідчити факт повернення обладнання одноособово, навіть якщо акт повернення не є підписаний відповідною уповноваженою особою орендаря.

Відповідачем в підтвердження своїх доводів не надано суду доказів повернення відповідачем орендованого обладнання до 28.02.2014 року.

В судовому засіданні 20.03.2017 року представник відповідача, на запитання суду, не зміг надати пояснення стосовно того, коли саме обладнання було повернуто позивачу, зазначивши, що про такі обставини йому не відомо.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що п.5.11 договору передбачено право орендодавця засвідчити факт повернення обладнання одноособово, навіть якщо акт повернення не підписаний орендарем, колегія суддів дійшла висновку, що обладнання є поверненим 28.02.2014 року за актами №280214-014К, №280214-015К.

При цьому, оскільки, відповідно до п.5.11 договору, до підписання акту повернення обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря, доводи відповідача про недоведеність обставин користування ним обладнанням в спірний період, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Пунктом 8.1.5 договору встановлено обов'язок орендаря своєчасно та в повному обсязі вносити орендні платежі.

В п 6.4 договору зазначено, що в будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання.

Загалом вартість наданих позивачем послуг з оренди обладнання за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року період складає 110438,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем частково оплачено орендні плату на загальну суму 43357,29 грн., про що свідчать платіжні доручення №2247 від 17.10.2013 року, №2613 від 15.11.2013 року, №2905 від 04.12.2013 року (а.с.107,108,110 т.1).

28.09.2016 року позивач направив відповідачу акти здачі-приймання робіт, які відповідач отримав 06.10.2016 року, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45 т.1).

Однак, відповідач, в порушення п.6.4 договору, протягом 3 банківських днів з моменту отримання актів заборгованість не сплатив, докази оплати заборгованості суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач неналежним чином виконував умови укладеного договору та несвоєчасно здійснював орендні платежі, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 67081,39 грн. основного боргу за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1400 грн. витрат на доставку обладнання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.7 договору, орендна плата не включає в себе витрати на доставку, монтаж, нагляд за проведення монтажних робіт, обслуговування, завантаження, розвантаження, ремонт обладнання на робочому майданчику орендаря, витрачені орендарем енергоносії та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації обладнання. Вказані послуги можуть бути надані орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору, або окремо виставленого рахунку орендодавця.

Позивачем в підтвердження понесених ним витрат з доставки обладнання, надав суду акт виконаних робіт №030314-009К від 28.02.2014 року, рахунок - фактуру на експедиційні послуги №030314-032К від 28.02.2014 року, товарно-транспортні накладні, договір про надання послуг з транспортування, укладений з ФОП ОСОБА_4 (а.с.40,41, 163-166, 177 т.1).

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів укладення з відповідачем договору на доставку обладнання або доказів виставлення позивачем відповідачу відповідного рахунку, як це передбачено п.6.7 договору.

Як вбачається з рахунку - фактури №030314-032К від 28.02.2014 року, він є дійсним до сплати до 06.03.2014 року.

При цьому, позивачем не надано доказів своєчасного направлення відповідачу вказаного рахунку, у зв'язку з чим строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати витрат на доставку обладнання не настав, а отже, позовні вимоги в цій частині є безпідставним та не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання…припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перебіг вказаного періоду починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконано. Початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (п.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Пунктом 9.1.1 договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань орендаря перед орендодавцем за цим договором, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час такого прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Разом із тим, позивачем нараховано пеню за період з 06.01.2014 року по 05.09.2014 року.

Як встановлено судом вище в постанові, 06.10.2016 року відповідач отримав акти здачі-приймання виконаних робіт, а отже, з урахуванням п.6.4 договору, повинен був сплатити заборгованість протягом 3 банківських днів.

Оскільки відповідачем сума боргу в добровільному порядку сплачена не була, прострочення виконання ним грошового зобов'язання розпочалося з 10.10.2016 року.

Враховуючи наведене, позивачем не вірно визначено період нарахування пені, у зв'язку з чим позовні вимоги частині стягнення з відповідача пені за період з 06.01.2014 року по 05.09.2014 року в сумі 7046,14 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), а також інфляційні нарахування не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, позивачем нараховано 3% річних за період з 06.01.2014 року по 31.10.2016 року.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем грошового зобов'язання з 10.10.2016 року, судом першої інстанції правомірно частково задоволено позовні вимоги в цій частині та стягнуто з відповідача 3% річних за період з 10.10.2016 року по 31.10.2016 року в сумі 121,30 грн.

Інфляційні втрати нараховані позивачем за період з березня 2014 року по вересень 2016 року.

Оскільки прострочення виконання відповідачем зобов'язання розпочалось в жовтні 2016 року, розрахунок інфляційних втрат позивача не є вірним, а отже, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 59888,18 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до п.6.4, п.6.6 договору, орендна плата повинна була сплачуватись відповідачем до 5 числа місяця, наступного за тим, в якому було надано послуги, а отже, як вважає позивач, прострочення виконання відповідачем зобов'язання розпочалось 06.01.2014 року.

Пунктом 6.4 договору визначено, що, у разі якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк згідно п. 4.3 даного договору, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному протоколі, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним. В будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання.

Разом із тим, як зазначено в п.6.11 договору, послуги з надання в оренду кожної одиниці обладнання оформлюються після закінчення строку оренди актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), який сторони зобов`язані підписати за результатами календарного місяця, в якому була оренда обладнання. Орендодавець до 5-го числа місяця, наступного за яким були надані послуги оренди, направляє орендарю шляхом поштового відправлення з описом вкладення (рекомендованим чи цінним листом) та/або особисто - кур`єром під підпис про отримання оригінал акту здачі-приймання робіт (надання послуг) в двох примірниках на адресу фактичного знаходження, вказану орендарем у реквізитах, зазначених в п. 17 цього договору.

Як свідчать матеріали справи, акти здачі-приймання робіт оформлені та направлені позивачем відповідачу 28.09.2016 року, тобто позивачем не дотримано приписів п.6.11 договору щодо надіслання актів до 5-го числа місяця, наступного за яким були надані послуги.

Таким чином, умови п.6.4 договору в частині оплати відповідачем орендної плати не пізніше 5-го числа місяця, в даному випадку не застосовуються.

Разом із тим, з умов договору (п.6.4) та протоколів погодження істотних умов договору вбачається право позивача у будь-який час надіслати відповідачу вимогу про сплату орендної плати за фактичне користування обладнанням, і у такому випадку відповідач повинен здійснити оплату протягом 3 банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем актів виконаних робіт 06.10.2016 року, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що прострочення виконання відповідачем зобов'язання відбулось з 10.10.2016 року, а отже, і пеню, 3% річних необхідно нараховувати із вказаної дати.

Вказані обставини спростовують доводи позивача.

В апеляційній скарзі позивач також зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доказів в підтвердження надання позивачем відповідачу послуг з доставки обладнання, у зв'язку з чим безпідставно відмовлено в задоволенні позову в цій частині.

Як встановлено судом вище в постанові, матеріали справи не містять доказів укладення з відповідачем договору на доставку обладнання або доказів виставлення позивачем відповідачу відповідного рахунку, як це передбачено п.6.7 договору.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі поданих позивачем доказів, дійшов вірного висновку, що сама лише наявність рахунку - фактури №030314-032К від 28.02.2014 року про надання позивачем послуг з перевезення обладнання, не може бути підставою для відшкодування відповідачем вказаних витрат, оскільки необхідною умовою для їх оплати є виставлення (надіслання) рахунку останньому.

Враховуючи викладене, посилання позивача на неповне дослідження судом першої інстанції доказів у даній справі є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що акти здачі-приймання виконаних робіт, які не підписані обома сторонами договору, не є належними доказами в підтвердження надання позивачем послуг з оренди обладнання, спростовуються встановленими вище в постанові обставинами справи та умовами укладеного договору оренди.

Посилання відповідача на не направлення позивачем вимоги про повернення обладнання, не спростовує факт повернення відповідачем обладнання 28.02.2014 року за актами №280214-014К, №280214-015К, що узгоджується з умовами п.5.11 договору, яким передбачено право орендодавця засвідчити факт повернення обладнання одноособово, навіть якщо акт повернення не підписаний орендарем.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що позивач повинен був розірвати договір та повернути обладнання у випадку несплати орендарем орендних платежів.

Судова колегія зазначає, що розірвання договору на підставі п.13.1 договору є правом, а не обов'язком орендодавця, яким він може скористатись на власний розсуд.

Разом із тим, умовами договору передбачено право орендодавця вимагати від орендаря сплати орендних платежів у будь-який час, у зв'язку з чим доводи відповідача є безпідставними.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач, в порушення п.16.8 договору, не повідомив відповідача про зміну найменування підприємства з ТОВ «Рамірент Україна» на ТОВ «Фортрент».

Такі доводи відповідача не приймаються колегією суддів з огляду на те, що акт здачі-приймання робіт №311213-166К від 31.12.2013 року, який підписаний обома сторонами, з боку виконавця підписаний від імені ТОВ «Фортрент», що свідчить про обізнаність відповідача про зміну назви підприємства орендодавця.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги позивача та відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.01.2017 року у справі № 922/3970/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 27.03.2017 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н.В.