РІШЕННЯ

27 березня 2017 року Справа № 913/184/17

Провадження №6/913/184/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вахрушевський завод будівельних матеріалів, м. Боково - Хрустальне Луганської області,

про стягнення 13 965 116 грн. 39 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1Ю-189 від 25.02.2008 в сумі 13 965 116 грн. 39 коп., в тому числі: 11 032 982 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом, 2 927 633 грн. 78 коп. відсотки за користування кредитом, 4 500 грн. 00 коп. комісія за адміністрування кредиту.

Позивачем до суду надано клопотання №27-6602/17 від 20.03.2017 про розгляд справи за умови відсутності повноважного представника. Судом клопотання позивача задоволено.

Також, від позивача надійшли пояснення по справі від 20.03.2017 за якими, зокрема, зазначено, що період нарахування заборгованості за кредитом з 03.12.2013 по 24.02.2015; період нарахування заборгованості за відсотками з 03.12.2014 по 24.02.2015; період нарахування боргу за адміністрування кредиту з 01.05.2014 по 214.02.2015.

Надані позивачем документи прийняті до відома та долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористався.

Так, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вахрушевський завод будівельних матеріалів» зареєстрований за адресою Луганська область, м. Хрустальний, м. Боково-Хрустальне, вул. Терешкової, буд. 1.

В ухвалах суду від 23.02.2017 і від 13.03.2017 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Листом від 07.03.2015 №08-57-16 ПАТ «Укрпошта» Львовська дирекція повідомляє, що м. Боково-Хрустальне Луганської області знаходиться на території, яка на даний час не контролюється українською владою, у звязку з чим, товариство не має можливості здійснити відпвідні поштові послуги на вказаній території.

В той же час, згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 №875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

Разом з тим, оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання двічі була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В обґрунтування заявлени х вимог позивач посилається на наступне.

25.02.2008 між ВАТ «Кредобанк», назву якого змінено на ПАТ «Кредобанк», та ТОВ «Вахрушевський завод будівельних матеріалів» був укладений кредитний договір 1Ю-189 від 25.02.2008, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 25 000 000,00 грн. на придбання обладнання зі сплатою відсотків за користування кредитом, з остаточним строком повернення 24 лютого 2013 року.

Згідно додаткової угоди № 12 від 29.12.2011 розмір кредиту був визначений в сумі 14 500 000,00 грн., дата остаточного повернення кредиту - 24.02.2015.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що відповідач сплачує комісію відповідно до п.п. 4.1.1 4.1.4 і проценти за користування кредитом відповідно до п. 2.1.3.

Кредитний договір був укладений на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового використання.

Позивачем умови кредиту були виконані в повному обсязі та надані відповідачу відповідні кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідачем умови кредитного договору в повному обсязі не виконані у звязку з чим, станом на 15.02.2017 утворилась заборгованість в сумі 13 965 116,39 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом в сумі 11 032 982,61 грн.,

- заборгованість за процентами за період з 28.02.2008 по 24.02.2015 в сумі 2 927 633,78 грн.,

- заборгованість з комісії за адміністрування кредиту в сумі 4 500,00 грн. за період з 28.022008 по 08.01.2015.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на умови відповідного кредитного договору та норми ст. ст. 610-612, 1048-1049, 1054 ЦК України та інших.

Відповідач проти позову не заперечив.

Оцінивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яку гарантію, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до цієї ж статті кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

25.02.2008 р. між ПАТ АК «Кредобанк» (позивач) і ТОВ «Вахрушевський завод будівельних матеріалів» (відповідач) був укладений кредитний договір № 1Ю-189, додаткові договори та додатки до нього.

Відповідно до пунктів 1 і 2 договору банк надає позичальнику кредит в сумі 25 000 000,00 грн. на придбання обладнання із сплатою 18% річних за користування кредитом з остаточною датою повернення 24.02.2013 р.

10.04.2008 сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору.

Також, сторонами було укладено додаткову угоду №2 від 30.05.2008 і № 3 від 08.07.2008 р. якими, зокрема, змінювалися процентні ставки за користування кредитом.

Крім цього, 14.10.2008 підписано додаткову угоду №4, 29.01.2009 № 5, 16.04.2009 № 6, 05.08.2009 - № 7, 29.09.2009 - № 8, №11 від 23.08.2011.

Також, між сторонами було підписано додаткові угоди №9 від 14.10.2010, №10 від 03.06.2011 за якими, зокрема змінено процентні ставки за користування кредитом.

Також були укладені додаткові угоди №11 від 23.08.2011.

Крім цього, 29.12.2011 підписано додаткову угоду № 12 за якою визначено розмір кредиту 14 500 000,00 грн, дата остаточного повернення кредиту 24.02.2015.

Разом з цим, додатковою угодою № 13 від 22.02.2013 змінено процентну ставку до 19% річних. А також, 01.03.2013, 17.06.2013 сторонами були підписані додаткові угоди №14 до кредитного договору.

Згідно п. 5 договору позичальник зобовязаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором та додатками до нього. Повернення кредиту здійснюється відповідно до узгодженого сторонами графіку.

Також згідно п. 4 договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії встановлені договором, в тому числі і за управління кредитом щомісячно в сумі 500,00 грн.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю та надав відповідачу передбачені договором кредитні кошти, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами, випискою за рахунком товариства за період з 25.02.2008 по 15.02.2017. Але відповідачем умови договору виконувалися неналежним чином, кредит в повному обсязі не повернутий, у звязку з чим з 03.12.2013 по 24.02.2015 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 11 032 982,61 грн. Також були припущені порушення щодо сплати сум та строків відсотків за користування кредитом, а саме: з 03.12.2013 по 24.02.2015, у звязку з чим станом на 15.02.2017 утворилась заборгованість за відсотками в сумі 2 927 633,78 грн., а також заборгованість за комісією за період з 01.05.2014 по 24.02.2015 в сумі 4 500,00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належного виконання умов кредитного договору не надав, доказів оплати заборгованості за кредитом та процентами суду також не представив.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дострокове повернення позичальником всієї заборгованості за Кредитним договором є способом цивільно-правової відповідальності боржника, яка передбачена ст. 1050 ЦК України.

В даному випадку у позивача виникло право вимоги повернення суми кредиту.

Відповідачем доказів оплати заборгованості за кредитним договором не надано, доводи позивача не оспорені.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 11 032 982,61 грн., заборгованість за відсотками в сумі 2 927 633,78 грн., заборгованість за комісією в сумі 4 500,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вахрушевський завод будівельних матеріалів», Луганська область, м. Хрустальний, м. Боково-Хрустальне, вул. В. Терешкової, буд. 1, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, , заборгованість за кредитом в сумі 11 032 982 грн. 61 коп., заборгованість за відсотками в сумі 2 927 633 грн.78 коп., заборгованість за комісією в сумі 4 500 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 209 476 грн. 75 коп. Видати наказ позивачу.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 03.04.2017

Суддя Т.А.Василенко