КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 910/17463/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Логвиненко Л.Г. - представник;

від відповідача: Майданік В.В. - представник;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: Сищук К.М. - представник;

від третьої особи-4: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 22.11.2016р.

у справі № 910/17463/16 ( І.Д. Курдельчук)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп", м. Дніпро,

до Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест", м. Київ,

2) Публічне акціонерне товариство "Запоріжсталь", м. Запоріжжя,

3) Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м. Київ

4) Регіональна філія "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 50 836,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця) про стягнення 50 836,05 грн. збитків, завданих нестачею вантажу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.11.2016р. у справі № 910/17463/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду апеляційної інстанції, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків місцевого господарського суду обставинам справи та порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що між ТОВ "Метінвест-СМЦ" і товариством було укладено договір поставки № П-281824/11/15-Т.

24.03.2016 на виконання умов договору на станцію Дарниця Південно-Західної залізниці надійшов вагон № 57427841 (відправка № 47496120) зі станції Запоріжжя-Ліве (460005), який був переданий підприємству для подачі вагону на вантажний фронт товариства та подальшого його вивантаження.

Скаржник зазначає, що при візуальному огляді вантажу представником позивача було встановлено ознаки недостачі вантажу та порушення заводської упаковки, про що було повідомлено підприємство 25.03.2016 о 10:00 год. заявою, однак було отримано відмову в складанні комерційного акта.

Позивач просить суд стягнути із залізниці 50 836,05 грн. збитків, завданих нестачею вантажу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. порушено апеляційне провадження у справі №910/17463/16, справу призначено до розгляду та викликано повноважних представників сторін в судове засідання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Регіональну філію "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 ГПК України.

09.03.2017 року в судове засідання представники третіх осіб 1, 2 та 4 не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, яке є наявним в матеріалах справи (№090, №244).

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати необхідних заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вислухавши думку представників позивача, відповідача та третьої особи 3, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників третіх осіб 1, 2 та 4.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 3, перевіривши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне.

30.11.2015 між ТОВ "Метінвест-СМЦ" (постачальник) і Товариством (покупець) було укладено договір поставки № П-281824/11/15-Т, за умовами якого постачальник зобов'язався передати, а покупець - прийняти та оплатити металопродукцію на умовах, передбачених договором.

24.03.2016 на виконання умов договору на станцію Дарниця Південно-Західної залізниці надійшов вагон № 57427841 (відправка № 47496120) зі станції Запоріжжя-Ліве (460005), який був переданий підприємству для подачі вагону на вантажний фронт товариства та подальшого його вивантаження.

Скаржником зазначено, що при візуальному огляді вантажу його представником було встановлено ознаки недостачі вантажу та порушення заводської упаковки, про що було повідомлено підприємство 25.03.2016 о 10:00 год. заявою, на яку було отримано відмову в складанні комерційного акта.

Як свідчать матеріали справи, 28.03.2016 представник позивача звернувся до Начальника відокремленого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень станції Дарниця із заявою щодо надання представника для складання комерційного акту по вагону № 57427841, у відповідь отримавши відмову.

Позивачем 31.05.2016 було направлено претензію № 2 до Регіональної філії "Південно-Західної залізниці" з вимогою перерахувати вартість вантажу, якого не вистачає на суму 50 836,05 грн.

11.07.2016 Залізниця надала позивачу відповідь на претензію, в якій вказала, що відхиляє її у зв'язку з тим, що вантаж був прийнятий від залізниці представником підприємства 24.03.2016 без ознак втрати вантажу та відповідальність залізниці за недостачу вантажу припиняється з моменту підписання представником третьої особи-3 пам'ятки про подавання вагонів.

Товариство вважає відхилення претензії відповідачем необґрунтованим і просить суд стягнути із залізниці 50 836,05 грн. збитків, завданих нестачею вантажу, посилаючись, зокрема, на таке:

- представником товариства було отримано акт загальної форми № 74444, що був складений проміжною станцією Знам'янка (410006) 22.03.2016;

- підставами для складання вказаного акта було виявлення комерційної несправності вагону № 57427841, невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах, показанням ваг, недостача вантажу;

- комерційну несправність не усунуто - вагон слідував з пропущенням без виправлення;

- в порушення норм Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, проміжною станцією Знам'янка було складено акт загальної форми при виявленні комерційної несправності вагону, невідповідності маси вантажу, зазначеній у перевізних документах, підстав, які слугували складанню комерційного акту;

- проміжна станція Знам'янка припустилась грубого порушення норм законодавства та не додала примірник акта загальної форми, складеного нею, до перевізних документів. Вказаний акт загальної форми був отриманий одержувачем вантажу при зверненні із письмовою заявою до начальника станції Знам'янка.

Позивачем 04.04.2016 було подано скаргу № 140 на ім'я начальника регіональної філії Південно-західної залізниці.

14.04.2016 №НЗ-1-4/849 було надано відповідь, в якій було відмовлено у задоволенні скарги та зазначено таке: обов'язок скласти комерційний акт у залізниці виникає лише у випадках, коли вона згідно зі статтею 52 Статуту зобов'язана перевірити масу, кількість і стан вантажу.

Згідно відповіді Регіональної філії "Південно-Західної залізниці" виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень станції Дарниця при подачі вагону № 57427841 на 1-у колію парку Ліски станції Дарниця, де відбувається передача вагонів підприємству, вагон був оглянутий з оглядового містка в комерційному відношенні стрілком воєнізованої охорони СК Дарниця ОСОБА_6, прийомоздавальником вантажу та багажу станції Дарниця ОСОБА_7 та прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_8

При огляді виявлено: кількість місць відповідала зазначеному в накладній, маркування не порушено, доступу до вантажу не було.

Вагон був зданий прийомоздавальнику ОСОБА_8 без претензій до залізниці, про що свідчить підпис в пам'ятці про подавання вагонів від 24.03.2016 № 381 в 22:00 год.

Таким чином, юридичних підстав згідно вимогам ст. 52 Статуту для комісійної видачі вантажу працівниками станції Дарниця немає.

При прийманні полувагону на складі товариства (м. Київ, вул. Віскозна, 3) було встановлено недостачу в двох пачках: партія № 22126-4, плавка № 160937; розмір 3,0x1,25x2,5, вага брутто 6735кг. вага нетто 6720кг, партія 22126-3, плавка 160937, розмір 3,0x1,25x2,5, марка сталі ТЗПС, вага брутто 6990кг, вага нетто 6975кг. При зважуванні даних пачок на кранових вагах № OCS-XZL №220 остання держповірка 15.06.2015, у зв'язку з порушенням стрічкових ув'язок установлено недостачу вантажу у кількості 5 190 кг.

Недостачу продукції (товару) було підтверджено актом експертизи від 14.04.2016 № В-525, складеним експертом Київської торгово-промислової палати.

Вказаним актом встановлено, що в пред'явленому напіввагоні № 57427841 фактично встановлено наявність 10 пачок, згідно наданим документам прокату тонколистового гарячекатаного вуглецевого звичайної якості товщиною 3,00мм, шириною 1250мм, довжиною 2500мм, марка сталі СТЗПС, загальною масою брутто - 61930кг. Розрахункова маса нетто - 61 780кг.

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст.і 114 Статуту).

Відповідно до п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, датою фактичної видачі вантажу вважається дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно з п. 10 Правил при подаванні вагонів на під'їзні колії передача їх проводиться в місцях, установлених договором, і засвідчується підписами представників станції і одержувача в пам'ятці про подавання вагонів.

Пунктом 11 Правил визначено, що при передаванні завантажених вагонів при перевезенні вантажів на відкритому рухомому складі сторони переконуються у відсутності слідів утрати й пошкодження вантажу. Даним пунктом не заборонено під час приймання перевіряти інші ознаки недостачі вантажу.

Відповідно до п. 23 Правил вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під'їзну колію, може бути заявлена письмово в момент приймання вагонів.

Згідно зі ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Матеріалами справи підтверджено, що вагон № 57427841 прибував на станцію Дарниця 24.03.2016 в технічному та комерційному справному відношенні, без ознак втрати вантажу на шляху прямування.

Що ж до акта загальної форми, який було складено на станції Знам'янка Одеської залізниці від 22.03.2016 № 74444, то слід вказати таке.

Дійсно у вказаному акті у описі обставин, що зумовили складання акта, вказано таке: комерційна несправність (код - 9180000); невідповідність маси вантажу, вказаних в перевізних документах; показання ваг, недостача вантажу.

Слід зазначити, що комерційна несправність - це несправність, що загрожує безпеці руху поїздів або за наявності якої не забезпечується збереженість вантажу: наприклад, пошкодження вагона або контейнера, пошкодження пломб відправника або пломб попутних станцій, а також наявність ознак псування або пошкодження вантажу на відкритому рухомому складі.

Разом з тим, в акті відсутні будь-які посилання на те, що саме є комерційною несправністю, окрім невідповідності фактичної маси вантажу масі, яка вказана у перевізних документах.

Таким чином, особа, яка складала акт, по суті віднесла до комерційної несправності саме невідповідність маси вантажу.

Крім того, в акті вказано, що слідів крадіжки та втрати вантажу не виявлено.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці при перевезенні вантажу залізницею засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Обов'язок скласти комерційний акт виникає у залізниці лише у випадках, коли вона згідно зі статтею 52 Статуту залізниць України зобов'язана перевірити масу, кількість і стан вантажу. Зазначеною статтею не передбачена перевірка кількості і стану вантажу, якщо вантаж прибув у справному вагоні без ознак недостачі, псування або пошкодження вантажу.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що підстав для складання комерційного акта не було.

Також, слід зазначити, що письмова вимога про виявлену недостачу вантажу і необхідність складання комерційного акта надана вантажоодержувачем на ім'я начальника станції Дарниця лише 25.03.2016.

Згідно з частиною третьою статті 310 ГК України, відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення.

Відповідно до ст. 73 Статуту порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під'їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під'їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під'їзна колія.

Відповідач вказує, що вантаж був прийнятий від залізниці представником Підприємства 24.03.2016 без ознак втрати вантажу.

Разом з тим, відповідальність залізниці за недостачу вантажу припиняється з моменту підписання представником Підприємства пам'ятки про подавання вагонів.

Подальший рух вагона з вантажем здійснювався у відповідності до умов договору, укладеного підприємством і товариством від 31.12.2015 №4.

Статтею 76 Статуту визначено, що охорона завантажених і порожніх вагонів на залізничних під'їзних коліях здійснюється засобами і за рахунок підприємств.

Слід зазначити, що позивачем не було викликано поліцію для фіксації факту нестачі вантажу та ознак крадіжки.

Як доказ, що підтверджує факт нестачі та пошкодження маркування, позивач подав суду акт експертизи від 15.04.2016 № В-525, в якому експертом було встановлено, що на деяких пачках стрічки не спаяні, а склеєні клеєм; маркування білого кольору, а саме дві лінії перехрещуються не по центру.

Разом з тим, суду не подано документального підтвердження, що вантаж був у такому стані під час перевезення та станом на день приймання.

Таким чином, між прибуттям вантажу 24.03.2016 і проведенням дослідження (15.04.2016) пройшло три тижні, а суду не подано документального підтвердження того де зберігався вантаж; в якому стані його було передано під охорону; чи охоронявся він взагалі тощо.

З накладної вбачається, що вантаж маркований двома контрольними поперечними стрічками зеленого кольору.

Проте жодного згадування про маркування білим кольором шляхом нанесення двох смуг, які б пересікались у центрі, у накладній немає.

Таким чином, позивач документально не підтвердив, що нестача вантажу відбулася з вини залізниці і саме відповідач зобов'язаний відшкодувати вартість недостачі.

Стосовно доводів викладених в апеляційній скарзі, слід зазначити наступне, що зазначений вище вагон прибував на станцію Дарниця 24.03.2016 в технічному та комерційному справному відношенні, без ознак втрати вантажу на шляху прямування.

Акт загальної форми станції Знам'янка Одеської залізниці від 22.03.2016 № 74444, на якій йде посилання складений на невідповідність маси вантажу під час зважування вагону на тензометричних динамічних вагах. При цьому вагон знаходився в комерційному відношенні справним без слідів крадіжки та втрати вантажу про що і було зазначено в акті загальної форми та оперативному повідомленні станції Знам'янка від 22.03.2016 №2821. Станціями Придніпровської залізниці акти загальної форми стосовно вагонна № 57427841 не складались.

Слід зазначити, що тензометричні динамічні ваги призначені для зважування вагонів та поїздів під час руху і використовуються на головних коліях залізничних станцій з метою забезпечення контролю за безпекою руху. Гранично допустимі похибки зважування при проходженні вагона тензометричними динамічними вагами залежать від швидкості руху і перевищують норми недостачі, встановлені Правилами видачі вантажів. Отже такі ваги не використовуються для визначення маси вантажу в комерційному відношенні.

Оскільки за даними залізничної накладної маса вантажу визначена відправником по трафарету, станцією Знам'янка Одеської залізниці перевірка маси вантажу на статичних вагах не здійснювалась.

ТОВ «АВ метал груп» являється контрагентом ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве промислове підприємство залізничного транспорту», яким здійснюється приймання вагонів з вантажем від залізниці, що слідують на адресу ТОВ «АВ метал груп» та подавання під вивантаження на вантажний фронт одержувача.

Приймання вагона від залізниці проводилось представником Київ- Дніпровського МППЗТ ОСОБА_8, яким вагон з вантажем прийнятий від залізниці без претензій, про що свідчить підпис ОСОБА_8 у пам'ятці про подавання вагонів від 24.03.2016 № 381. Письмова вимога щодо перевірки вантажу в вагоні в момент приймання його від залізниці не надавалась.

Таким чином, вагон з вантажем був переданий залізницею представнику Київ-Дніпровського МППЗТ в комерційному відношенні справним: без ознак втрати та недостачі вантажу під час перевезення.

Письмова вимога про виявлену недостачу вантажу і необхідність складання комерційного акта надана вантажоодержувачем на ім'я начальника ст. Дарниця тільки 25.03.2016.

В зв'язку з тим, що вантаж був прийнятий від залізниці представником Київ-Дніпровського МППЗТ 24.03.2016 без ознак втрати вантажу відповідальність залізниці за недостачу вантажу припиняється з моменту підписання представником Київ-Дніпровського МППЗТ пам'ятки про подавання вагонів. Подальший рух вагона з вантажем здійснювався у відповідності до умов договору між Київ-Дніпровським МППЗТ та ТОВ «АВ метал груп» від 31.12.2015 №4.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені відповідними доказами, не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 80, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2016р. у справі № 910/17463/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 22.11.2016р. у справі № 910/17463/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/17463/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх