ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2017 Справа № 905/133/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Щитовій Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес, м. Донецьк

про стягнення за Договором №1252-I від 18.10.2011р.: суми основної заборгованості у розмірі 30 423 грн. 28 коп., пені у розмірі 4 064 грн. 16 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 37 грн. 40 коп.; за Договором №1842-I від 16.07.2012р.: суми основної заборгованості у розмірі 3 919 грн. 48 коп., пені у розмірі 460 грн. 69 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 3 грн. 00 коп., а всього 38908 грн. 01 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес, м.Донецьк, про стягнення за Договором №1252-I від 18.10.2011р.: суми основної заборгованості у розмірі 30 423 грн. 28 коп., пені у розмірі 4 064 грн. 16 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 37 грн. 40 коп.; за Договором №1842-I від 16.07.2012р.: суми основної заборгованості у розмірі 3 919 грн. 48 коп., пені у розмірі 4064 грн. 16 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 3 грн. 00 коп., а всього 42 508 грн. 51 коп.

Ухвалою суду від 16.01.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 09.02.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 02.03.2017р. у звязку з задоволенням відповідного клопотання позивача, строк розгляду справи було продовжено на 15 днів до 27.03.2017р. та відкладено на 23.03.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором № 1252-І від 18.10.2011р. на довгострокову оренду нежитлового приміщення та за договором № 1842-І від 16.07.2012р. оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м.Маріуполя, у зв'язку з чим виникла стягувана заборгованість.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 18,19, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 324, 762 Цивільного кодексу України.

Позивач у судові засідання не з'являвся. 10.03.2017р. на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення вих. № 36.4-19575-36.4.1. від 03.03.2017р., в яких останній просив розглянути справу за його відсутності.

Також у зазначених поясненнях позивач просив стягнути з відповідача за договором №1252-I від 18.10.2011р.: суму основної заборгованості у розмірі 30 423 грн. 28 коп., пеню у розмірі 4 064 грн. 16 коп., заборгованість за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 37 грн. 40 коп.; за договором №1842-I від 16.07.2012р.: суму основної заборгованості у розмірі 3 919 грн. 48 коп., пеню у розмірі 460 грн. 69 коп., заборгованість за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 3 грн. 00 коп., а всього 38908 грн. 01 коп.

Як вбачається з наведеного розрахунку позовних вимог у тексті позовної заяви, позивачем за договором №1842-I від 16.07.2012р. нараховано пеню в сумі 460 грн. 69 коп. та визначено ціну позову в розмірі 38908 грн. 01 коп. Приймаючи до уваги, що позивач в наданих ним поясненнях просить стягнути ті самі суми, які зазначені в розрахунку позовних вимог у тексті позовної заяви, господарський суд розглядає позовні вимоги, викладені у наданих позивачем поясненнях вих. № 36.4-19575-36.4.1. від 03.03.2017р.

21.03.2017р. на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення по справі. Згідно наданих пояснень відповідно до рішення Виконавчого комітету за № 113 від 17.03.2004р. «Про затвердження переліку нежитлових приміщень, які знаходяться у міській комунальній власності та підлягають передачі в оренду» вбудоване нежитлове приміщення за адресою вул. М. Сибіряка, буд. 47 (договір оренди № 1842-І) входить до переліку нежитлових приміщень, які знаходяться у міській комунальній власності та підлягають передачі в оренду. Договір № 1842-І від 16.07.2012р., на підставі якого управління міського майна Маріупольської міської ради здало ТОВ Телефонна компанія «Дейта-Експресс» нежитлове приміщення за адресою: м. Маріуполь, вул. М. Сибіряка, буд. 47, загальною площею 7,8 кв.м. на даний час (01.03.2017р.) не розірваний та був подовжений відповідно до п. 7.4. вказаного договору. Також у вказаних поясненнях позивач зазначив, що у звязку з тим, що фактично орендоване нежитлове приміщення не вибувало із володіння відповідача, не звільнялось, речі відповідача постійно знаходились у приміщенні, приміщення ціле, не пошкоджене та не передавалось відповідачем ОСОБА_1 міського майна за актом прийому-передачі, при укладенні договору оренди № 1842-І від 16.07.2012р. іншого акту прийому-передачі не підписувалось. Крім того, оскільки вказаний договір був підписаний 16.07.2012р. та діяв до 01.07.2015р., він не підлягав державній реєстрації.

Відповідач про судові засідання 09.02.2017р., 20.02.2017р., 02.03.2017р. та 23.03.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать розміщені 16.01.2017р., 13.02.2017р., 23.02.2017р. та 07.03.2017р. на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) повідомлення про розгляд справи, однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

18.10.2011р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес, м. Донецьк (далі - Орендар) укладено договір № 1252-І на довгострокову оренду нежитлового приміщення (далі Договір 1), відповідно до п. 1.1. якого на підставі заяви орендаря від 28.07.2011р. та договору купівлі-продажу свідоцтва на право довгострокової оренди № 1252-І від 25.08.2011р. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення основної окремо стоячої будівлі Літ. А-І, в цілому, загальною площею 97,40 кв.м., розташоване за адресою: місто Маріуполь, вулиця Машинобудівна, будинок № 80 (вісімдесят) на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні міської ради, а саме: з Літ.А-1, приміщення № 1 (один), кімнати 2-7,9,22, окремо стояче, для використання під розміщення обладнання автоматичної телефонної станції. Нежитлове приміщення дійсно належить територіальній громаді м. Маріуполя згідно свідоцтва на право власності №675488, виданого Маріупольською міською радою 15.07.2011р., зареєстрованого у реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію від 15.07.2011 року, виданого Маріупольським БТІ за реєстраційним № 34149650 та витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським БТІ від 27.07.2011р. № 30765230 під реєстраційним № 3414965 (номер запису: 3955 у книзі: 7).

Згідно умов п.2.1. договору 1 вступ орендаря у тимчасове платне володіння та користування приміщенням наступає на підставі договору та свідоцтва на право довгострокової оренди нежитлових приміщень міської комунальної власності з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення.

Приміщення вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 2.3. договору 1).

Відповідно до п. 4.2. договору 1 орендар зобовязаний, зокрема, прийняти за актом прийому-передачі нежитлове приміщення у 10-денний термін після укладання договору оренди; щомісячно і у повному обсязі вносити отримувачу орендну плату; щомісячно і у повному обсязі вносити, не пізніше останнього дня поточного місяця, орендодавцю плату за послуги з обслуговування орендаря, що складає:

- ціна послуги без урахування податку на додану вартість 19,48 грн.;

- сума податку на додану вартість 3,90 грн.;

Загальна сума вартості послуги, яка підлягає оплаті з урахуванням податку на додану вартість, становить 23,38 грн.

Вартість витрат з обслуговування орендаря може змінюватися орендодавцем в односторонньому порядку. Про зміну розрахункової вартості за один кв.м. орендар буде повідомлений.

Відповідно до п. 5.1. договору 1 розмір орендної плати визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради.

Згідно п. 5.2. договору 1 за вказане у п. 1.1. договору приміщення орендар оплачує орендну плату за перший місяць у розмірі 967,17 грн. з розрахунку 9,93 грн. за 1 кв.м. та перераховує її на розрахунковий рахунок одержувача не пізніше останнього дня поточного місяця, з урахуванням індексу інфляції. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.3. договору 1 розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оплата проводиться щомісячно не пізніше останнього дня поточного місяця. Орендар зобовязаний отримати рахунок на оплату у бухгалтерії управління міського майна Маріупольської міської ради.

Рахунки на оплату видаються орендарю з 11 по 19 число кожного місяця. При отриманні рахунку необхідно мати копію платіжного документу про оплату за оренду приміщення за попередній період.

У разі порушення терміну внесення орендної плати, починаючи з першого числа місяця, наступного за звітним, з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України від місячної орендної плати за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочку внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі (п. 7.3. договору 1).

Відповідно до п. 8.1. договору 1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації і діє до 08 вересня 2021 року.

Згідно п. 8.6. договору 1 дія договору припиняється у випадку:

а) закінчення терміну договору оренди, на який він був укладений;

б) загибелі обєкта оренди;

в) розірвання договору у порядку, передбаченому чинним законодавством та цим договором;

г) банкрутства орендаря;

д) приватизації обєкта оренди орендарем (за участю орендаря);

е) ліквідації орендаря.

У випадку розірвання цього договору за рішенням суду, господарського суду, свідоцтво на право довгострокової оренди вважається таким, що втратило чинність.

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками. Також зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 18.10.2011р. та зареєстровано в реєстрі за № 4493.

Відповідно до п. 1 Рішення Маріупольської міської ради № 6/43-5016 від 30.12.2014р. Управління міського майна Маріупольської міської ради перейменовано в ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради. Пунктом 9 зазначеного рішення затверджено положення про ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради.

Відповідно до абз. 2 п. 1.1. Положення про ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради є правонаступником прав та зобовязань Управління міського майна Маріупольської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2016р. між ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес було укладено договір про розірвання договору № 1252-І від 18.10.2011р., відповідно до п. 1.1. якого на підставі заяви орендаря від 22.10.2015р. № 125/10 «Про розірвання договору № 1252-І від 18.10.2011р. на довгострокову оренду», договір № 1252-І від 18.10.2011р. на довгострокову оренду на нежитлове приміщення, загальною площею 97,40 кв.м., а саме: з Літ. А-1, приміщення № 1 (один), кімнати №№ 2-7, 9, 22, окремо стояче, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, будинок № 80 (вісімдесят) на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні міської ради, згідно п. 8.3., 8.7. розділ 8 договору № 1252-І від 18.10.2011р., вважати розірваним достроково за згодою сторін з 21 червня 2016р.

Зазначений договір підписано представниками обох сторін та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 21.06.2016р. та зареєстровано в реєстрі за № 1596.

Згідно наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі нежитлового приміщення в будинку № 80 по вул. Машинобудівна № 8436 від 21.06.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес передало, а ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради прийняв нежитлове приміщення, загальною площею 97,40 кв.м., а саме: з Літ. А-1, приміщення № 1 (один), кімнати №№ 2-7, 9, 22, окремо стояче, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, будинок № 80.

Також 16.07.2012р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (далі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес (далі Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м. Маріуполя № 1842-І (далі Договір 2).

Згідно п. 1.1. Договору 2 на підставі листа від 14.06.2012 вхідн. № 1462-01 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю, споруду), розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. М. Сибіряка, буд. 47 (Літ. А-9; 1-й поверх, 4-й підїзд, прим. 145 кімн. № 1) загальною площею 7,80 кв.м. згідно технічного паспорту БТІ, для використання під розміщення обладнання телефонної компанії.

Приміщення має технічне забезпечення (непотрібне закреслити):

1. Холодне водопостачання 2. Гаряче водопостачання

3. Газопостачання 4. Електропостачання

5. Теплопостачання 6. Засоби звязку

Відповідно до п. 2.1. Договору 2 вступ орендаря у тимчасове платне володіння та користування приміщенням (будівлею, спорудою) здійснюється на підставі договору оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди) міської комунальної власності з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення (будівлі, споруди).

Приміщення (будівля, споруда) вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 2.3. Договору 2).

Відповідно до п. 3.2. Договору 2 орендар зобовязаний, зокрема, прийняти за актом прийому-передачі нежитлове приміщення (будівлю, споруду) у 10-денний термін після укладання договору оренди; щомісячно і у повному обсязі вносити одержувачу орендну плату; щомісячно і у повному обсязі вносити, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, орендодавцю плату за послуги з обслуговування орендаря, яка складає:

- ціна послуги без урахування податку на додану вартість 1,95грн.;

- сума податку на додану вартість 0,39 грн.;

Загальна сума вартості послуги, яка підлягає оплаті з урахуванням податку на додану вартість, становить 2,34 грн.

Вартість витрат з обслуговування орендаря може змінюватися орендодавцем в односторонньому порядку. Про зміну розрахункової вартості за один кв.м. орендар буде повідомлений.

Згідно п. 4.1. Договору 2 розмір орендної плати визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012 року № 6/18-1851.

Відповідно до п. 4.2. Договору 2 за вказане у п. 1 договору приміщення (будівлю, споруду) встановлено розмір орендної плати за базовий місяць (травень 2012р.) у розмірі 108,75 грн. (згідно додатку).

Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом корегування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

Згідно п. 4.3. Договору 2 розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Оплата проводиться щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним. Орендар зобовязаний отримати рахунок на оплату в бухгалтерії управління міського майна.

Рахунки на оплату видаються орендарю з 11 по 19 число кожного місяця. При отриманні рахунку необхідно мати копію платіжного документу про сплату за оренду приміщення (будівлі, споруди) за попередній період.

Відповідно до п. 6.3. Договору 2 у разі порушення терміну внесення орендної плати з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафних санкцій за прострочення внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі.

Згідно п. 7.1. Договору 2 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 01 червня 2012р. до 01 липня 2015р.

У випадку відсутності заяви однієї із сторін про розірвання або зміну договору протягом місяця після закінчення його терміну, він вважається подовженим на той же термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором. Таким чином договір подовжується і у подальшому (п. 7.5. Договору 2).

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не заперечували проти продовження строку дії договору у строки та спосіб, визначений законом та договором, та дії відповідача, що вчинялися після спливу строку дії договору (01.07.2015р.), що полягали у користуванні приміщенням, свідчать про наступне погодження із фактом продовження строку дії даного договору на новий термін.

Враховуючи наведене суд вважає, що договір є продовженим на той самий строк, а саме до 01.07.2018р. та на тих самих умовах, які передбачені даним договором.

Як випливає зі змісту ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивачів субєктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку Відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для позивача зумовлює відмову у задоволені позову.

Враховуючи статус об'єкту оренди, сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України, Законом України Про оренду державного та комунального майна та умовами укладеного між ними договору.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу Україн та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав правових підстав ухилятися від сплати орендної плати згідно визначених умов договору. Відносно оплати послуг з обслуговування орендаря суд наголошує на тому, що визначеність безпосередньо в умовах договору розрахунку відповідних платежів та обов'язку їх щомісячного здійснення, зумовлює висновок про як виникнення та існування у відповідача відповідного грошового зобов'язання, так і факту його прострочення незалежно від виставлення позивачем рахунків.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань.

Згідно п. 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

У звязку із невиконанням відповідачем умов договору оренди №1252-І від 18.10.2011р. у період з серпня 2014р. по червень 2016р. за відповідачем утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 30423 грн. 28 коп. та з послуг по обслуговуванню орендатора за березень 2015р. в сумі 37 грн. 40 коп., а також заборгованість з орендної плати в сумі 3919,48 грн. за період з серпня 2014р. по вересень 2016р. за договором № 1842-І від 16.07.2012р. та з послуг по обслуговуванню орендатора за березень 2015р. в сумі 3 грн. 00 коп.

Разом із тим, Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України № 405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (в редакції від 02.09.2014) скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Закріплене в ст.4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (в редакції від 02.09.2014р.) право суб'єкта господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції. не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 7 означеного закону відносно звільнення від сплати орендної плати за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних виключень щодо їх незастосування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Маріуполь, де знаходяться орендовані нежитлові приміщення та проводить свою господарську діяльність відповідач.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого також включено м.Маріуполь, де знаходяться орендовані нежитлові приміщення та проводить свою господарську діяльність відповідач. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування № 1365-VIII від 17.05.2016, який набрав чинності 08.06.2016р., внесено зміни до статті 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та викладено в такій редакції: скасувати суб'єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких відсутнє м. Маріуполь.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, вбачається правомірним нарахування позивачем заборгованості з орендної плати за період з 08.06.2016р. по 20.06.2016р. включно за договором №1852-І від 18.10.2011р. та за період з 08.06.2016р. по 30.09.2016р. включно за договором № 1842-І від 16.07.2012р.

Згідно наданого позивачем розрахунку орендна плата за договором № 1252-І від 18.10.2011р. за червень 2016 року становить 1218 грн. 77 коп., що за 13 днів становить 528 грн. 13 коп. (1218,77/30днів х 13 днів).

Орендна плата за договором № 1842-І від 16.07.2012р. за червень 2016 року становить 194,42 гривень, що за 23 дні становить 149 грн. 06 коп. (194,42/30днів х 23 днів).

Отже сума заборгованості з орендної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором № 1842-І від 16.07.2012р. становить 732 грн. 32 коп., а за договором № 1252-І від 18.10.2011р. 528 грн. 13 коп.

Щодо стягнення пені за договором № 1252-І від 18.10.2011р. у розмірі 4064 грн. 16 коп. за період з 01.10.2014р. по 16.11.2016р. та за договором № 1842-І від 16.07.2012р. у розмірі 460 грн. 69 коп. за період з 01.10.2014р. по 16.11.2016р., господарський суд зазначає наступне.

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Як вже зазначалося, згідно п. 7.3. договору № 1252-І від 18.10.2011р. у разі порушення терміну внесення орендної плати, починаючи з першого числа місяця, наступного за звітним, з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України від місячної орендної плати за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочку внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі.

Відповідно до п. 6.3. № 1842-І від 16.07.2012р. у разі порушення терміну внесення орендної плати з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафних санкцій за прострочення внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати за період після 13.04.2014 р. до 08.06.2016р., позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 21.06.2016р. по 16.11.2016р. в сумі 66 грн. 41 коп. за договором № 1252-І від 18.10.2011р. та за період з 01.08.2016р. по 16.11.2016р. в сумі 35 грн. 02 коп. за договором № 1842-І від 16.07.2012р.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача послуг з обслуговування орендаря за договором № 1842-І від 16.07.2012р. за березень 2015р. в сумі 3 грн. 00 коп. та послуг з обслуговування орендаря за договором № 1252-І від 18.10.2011р. за березень 2015р. в сумі 23 грн. 38 коп., суд зазначає наступне.

Дослідивши надані позивачем договори № 1842-І від 16.07.2012р. та № 1252-І від 18.10.2011р., господарський суд встановив, що предметом зазначених договорів не передбачено надання послуг "з обслуговування орендаря", плата за які передбачена в п. 3.2 договору № 1842-І від 16.07.2012р. та в п. 4.2. договору № 1252-І від 18.10.2011р., як зобовязання відповідача.

Відповідно до ч. 1. ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оскільки сторонами не конкретизовано, за які саме послуги відповідач має сплачувати грошові кошти, зазначені послуги не визначені як предмет договору, господарський суд дійшов висновку, що підстави для стягнення заборгованості за послуги з обслуговування орендаря за договором № 1842-І від 16.07.2012р. за березень 2015р. в сумі 3 грн. 00 коп. та послуг з обслуговування орендаря за договором № 1252-І від 18.10.2011р. за березень 2015р. в сумі 23 грн. 38 коп. відсутні, оскільки докази погодження сторонами в межах спірних договорів умов щодо надання таких послуг в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягується пропорційно заявлених до стягнення вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 599, 610, 612, 625, 629, ч. 1 ст. 638, ч.2 і 3 ст. 653, ст. 759, 795 Цивільного кодексу України; ст. 193, ч.1 ст. 202, ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 1, 4, 7, 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 58 Конституції України, ст.ст.1 -3, 4, 42-47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес, м. Донецьк про стягнення за Договором №1252-I від 18.10.2011р.: суми основної заборгованості у розмірі 30 423 грн. 28 коп., пені у розмірі 4 064 грн. 16 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 37 грн. 40 коп.; за Договором №1842-I від 16.07.2012р.: суми основної заборгованості у розмірі 3 919 грн. 48 коп., пені у розмірі 460 грн. 69 коп., заборгованості за послуги по обслуговуванню орендатора у розмірі 3 грн. 00 коп., а всього 38908 грн. 01 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес (83048, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр. Металургів, 25; отримувач: Маріуп. УК/Жовтнев.р-н/22080401, р/р № 0052 у ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, , код платежу 22080401) за договором №1252-I від 18.10.2011р. суму основної заборгованості 528 грн. 13 коп. та пеню в сумі 66 грн. 41 коп. та за договором № 1842-І від 16.07.2012р. суму основної заборгованості 732 грн. 32 коп. та пеню в сумі 35 грн. 02 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Телефонна компанія Дейта-Експрес (83048, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 міського майна Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр. Металургів, 25, ) судовий збір в сумі 48,23 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 23.03.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко