УХВАЛА

23.03.2017Справа № 910/1742/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів"

про стягнення заборгованості 698 428 374,06 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Самокиш В.Ю. за довіреністю 02-36/3391 від 22.12.2016

від відповідача-1: Чугунов М.В. за довіреністю б/н від 16.01.2017

від відповідача-2: не з'явився

за участю:

1) представника ТОВ "Квадрат-Шулявка" Войцехівського О.В. за довіреністю б/н від 22.03.2017

2) представника ТОВ "Квадрат-Площа Слави" Домірова І.В. за довіреністю б/н від 01.03.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів" (відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості 698 428 374,06 грн., яка виникла на підставі Договору про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 1-340/2 від 15.03.2007, з яких: 696 173 452,98 грн. - заборгованості по кредиту, 34 808,66 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 2 211 154,09 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в доларах США, 8 958,33 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в гривні.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 зобов'язань за Договором про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 1-340/2 від 15.03.2007 (далі - Кредитний договір), укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська фінансова компанія", правонаступником якого є відповідач-1. Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором був укладений Договір поруки від 15.06.2011 (далі - Договір поруки), сторонами якого з урахуванням Договору від 12.05.2014 про внесення змін до Договору поруки, є позивач (кредитор), відповідач-1 (позичальник) та відповідач-2 (поручитель), позивач заявив вищезазначені вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 порушено провадження у справі № 910/1742/17 та призначено розгляд справи на 27.02.2017 о 11:50 год.

22.02.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали суду від 06.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/1742/17.

24.02.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

В судове засідання, призначене на 27.02.2017, представник позивача з'явився.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання, призначене на 27.02.2017 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 06.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/1742/17 не виконали, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 27.02.2017 заява позивача про забезпечення позову, подана 24.02.2017 через відділ діловодства суду, залучена судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 27.02.2017, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 06.02.2017 про порушення провадження у справі № 910/1742/17 та встановлено, що відповідач-1 та відповідач-2 вимоги зазначеної ухвали не виконали.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 27.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 відкладено розгляд справи на 23.03.2017 о 10:20 год.

Представник позивача в судовому засіданні 23.03.2017 підтримав заяву про забезпечення позову, подану 24.02.2017 через відділ діловодства суду.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 23.03.2017 заперечував проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

В судовому засіданні 23.03.2017 судом здійснювався розгляд заяви позивача про забезпечення позову, відповідно до якої позивач (заявник) просив суд з метою забезпечення позову накласти арешт у межах ціни позову в сумі 698 428 374,06 грн. на грошові кошти відповідача-1 та відповідача-2, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує приписами ст.ст. 66, 67 ГПК України та зазначає, що сума кредитної заборгованості, вимога про солідарне стягнення якої з відповідачів на підставі Кредитного договору, виконання якого забезпечено Договором поруки (з урахуванням Договору від 12.05.2014 про внесення змін до Договору поруки), є предметом спору у даній справі № 910/1742/17, є досить значною, а відповідачі мають складний фінансовий стан, а тому з урахуванням фінансової нестабільності в Україні, проведення антитерористичної операції на сході країни, анексії Криму, закриття російського ринку для українських виробників, - у позивача існує об'єктивне побоювання, що грошові кошти, які є у відповідачів на момент пред'явлення позову, можуть бути виведені з їх банківських рахунків, або можуть бути обтяжені правами третіх осіб, що зробить неможливим виконання рішення про стягнення грошових коштів з відповідачів та призведе до неповоротної втрати грошових коштів позивачем. Позивачем також не виключається можливість того, що, аби уникнути фінансових зобов'язань, відповідачі можуть оголосити себе банкрутами.

На підтвердження складного фінансового стану, зокрема, відповідача-1, який має непогашену кредиторську заборгованість, позивач посилався на рішення господарських судів, які наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, зокрема, зазначив, що постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016 у справі № 909/1005/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничник" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 42 956 432,61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20.08.2015 складає 947 884 073,44 грн. Крім того, постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2016 у справі № 909/1005/15 залишено без змін постанову змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.2016 у справі № 909/1005/15, якими відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" про відстрочку виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15.

На думку позивача, складний фінансовий стан відповідачів ставить під сумнів можливість виконання рішення суду у даній справі № 910/1742/17 в разі задоволення позову, а отже, виконання рішення суду у даній справі може бути утруднено.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачі на даний час мають реальну можливість вільно розпоряджатись власними грошовими коштами, що може призвести до погіршення їх майнового стану, а відтак, також до утруднення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову.

Водночас, позивач вважає, що вжиття судом визначеного ним заходу забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оскільки накладення арешту на кошти відповідачів в межах суми стягнення у даній справі є спроможним заходом забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, враховуючи, що такий захід забезпечення позову з одного боку не призведе до перешкоджання господарської діяльності відповідачів, а з іншого боку зможе забезпечити виконання рішення у випадку задоволення позову.

Позивач також вказав на виключення можливості порушення у зв'язку із вжиттям визначеного ним заходу забезпечення позову прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи № 910/1742/17 докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття господарським судом заходів щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту у межах ціни позову в сумі 698 428 374,06 грн. на грошові кошти відповідача-1 та відповідача-2, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову, у зв'язку з чим, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з власної ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу (ч. 1 ст. 67 ГПК України).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі - Постанова Пленуму ВГСУ), у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку (п. 2 Постанови Пленуму ВГСУ).

Судом встановлено, що позивач належними доказами обґрунтував причини свого звернення із заявою про забезпечення позову.

Зокрема, доданими до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову доказами підтверджується, що підставою для звернення позивача (позичальник, Банк) з даним позовом до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідача-1 (позичальника) та відповідача-2 (поручителя відповідача-1 згідно Договору поруки з урахуванням Договору від 12.05.2014 про внесення змін до Договору поруки) заборгованості в загальній сумі 698 428 374,06 грн., стало невиконання відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором щодо забезпечення щомісячного проведення через рахунки, відкриті в Банку, грошових розрахунків позичальником в сумі пропорційній відношенню кредитного портфелю позичальника в Банку до загального кредитного портфелю позичальника станом на перше число відповідного календарного місяця та у зв'язку із невиконанням зобов'язань за Кредитним договором щодо надання Банку до 31 серпня кожного року, консолідованої фінансової звітності групи позичальника за попередній рік, підтвердженої аудиторською компанією (підпункти (g), (h) пункту 8.2 Кредитного договору.

Згідно з підпунктом (iv) пункту 10.2 Кредитного договору Банк (позивач) має право у будь-який час після настання випадку невиконання вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений позичальником (відповідачем-1) зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.

Водночас, судом враховано, що матеріали справи № 910/1742/17 містять докази надання банком (позивачем) кредитних коштів позичальнику (відповідачу-1) відповідно до умов Кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 за Кредитним договором був укладений Договір поруки, сторонами якого з урахуванням Договору від 12.05.2014 про внесення змін до Договору поруки, є позивач (кредитор), відповідач-1 (позичальник) та відповідач-2 (поручитель).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки (в редакції Договору від 12.05.2014 про внесення змін до Договору поруки) поручитель (відповідач-2) поручається перед Банком (позивачем) за виконання позичальником (відповідачем-1) в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником відповідно до Кредитного договору.

Судом здійснено оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах ціни позову в сумі 698 428 374,06 грн. на грошові кошти відповідача-1 та відповідача-2, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову, з урахуванням при цьому розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Судом також враховано, що заходи до забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються.

При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, та наслідків накладення арешту у межах ціни позову на грошові кошти відповідачів, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову.

Суд також вважає, що заходи до забезпечення позову, які застосовуються судом, не позбавляють відповідачів їх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, не перешкоджають відповідачам займатись господарською діяльністю, а лише обмежують право відповідачів вільно користуватись грошовими коштами у межах ціни позову в сумі 698 428 374,06 грн.

За таких обставин, враховуючи пов'язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

накласти арешт у межах ціни позову в сумі 698 428 374,06 грн. (шістсот дев'яносто вісім мільйонів чотириста двадцять вісім тисяч триста сімдесят чотири гривні 06 коп.) на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 33, ідентифікаційний код 32873692) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів" (03150, м. Київ, бульвар Дружби Народів, (підземний /перехід, ідентифікаційний код 30969597), що знаходяться у банківських установах на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 33, ідентифікаційний код 32873692) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів" (03150, м. Київ, бульвар Дружби Народів, (підземний /перехід, ідентифікаційний код 30969597), що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 23.03.2017 у справі № 910/1742/17.

3. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 у справі № 910/1742/17 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 23.03.2017, та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення.

4. Строк пред'явлення даної ухвали Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 у справі № 910/1742/17 до виконання становить три роки, тобто до 23.03.2020.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 у справі № 910/1742/17 є позивач - Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29; ідентифікаційний код 00039019).

6. Боржниками у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 у справі № 910/1742/17 є відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 33, ідентифікаційний код 32873692) та відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів" (03150, м. Київ, бульвар Дружби Народів, (підземний /перехід, ідентифікаційний код 30969597).

7. Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Гумега О.В.