ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2017 року Справа № 918/1006/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Євсікова О.О., Самусенко С.С.,
розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
на рішенняГосподарського суду Рівненської області від 28.11.2016
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 10.01.2017
у справі№918/1006/16 Господарського суду Рівненської області
за позовомДочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
доСлужби автомобільних доріг у Рівненській області
про стягнення заборгованості у сумі 134 327,00 грн.

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (згідно довідки управління фінансового забезпечення та бюджетного планування Вищого господарського суду України від 17.03.2017 №09.03-02/968/17) встановлено, що кошти судового збору в сумі 1 515,80 грн. сплачені "Любомирський АБЗ" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за платіжним дорученням від 04.11.2016 №896 до спеціального фонду Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суду України, 070)" не зараховано.

Крім того, вказане платіжне доручення датоване 04.11.2016 в той час, як оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції датована 10.01.2017 тобто, дата платіжного доручення передує даті прийняття оскаржуваного судового акту.

Отже, вказане платіжне доручення не може вважатись доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. У зв'язку з викладеним касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подано 07.02.2017, тобто з пропуском встановленого для її подання строку, скаржником одночасно подано клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає розгляду за умови подання належно оформленої касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі №918/1006/16 із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

С.Самусенко