ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2017 року Справа № 910/9445/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Погребняка В.Я., Короткевича О.Є.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 27.01.2017
у справі № 910/9445/16 господарського суду міста Києва
за заявоюМоторного (транспортного) страхового бюро України
доПублічного акціонерного товариства "Українська страхова група "Гарант-Авто"
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №910/9445/16 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто". Визнано грошові вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто" в розмірі 1 437 211,84 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено розпорядником майна ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4, вважаючи себе кредитором боржника, звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду від 19.09.2016 у справі №910/9445/16 скасувати та припинити провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 (колегія суддів: Пантелієнко В.О., Верховець А.А., Доманська М.Л.) відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016.

ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 06.02.2017 б/н на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі № 910/9445/16, з проханням скасувати останню.

Подана ОСОБА_4 касаційна скарга від 06.02.2017 б/н на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із частиною 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності 01.01.2017 року, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16, якою відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016.

Заявник - ОСОБА_4 у тексті касаційної скарги зазначила, що звільнена від сплати судового збору у зв'язку з тим, що відносини між нею та ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто" виникли на підставі трудового законодавства, а саме у зв'язку з невиплатою боржником на її користь заборгованості по заробітній платі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з вказаними доводами скаржника, з огляду на таке.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено пільги щодо сплати судового збору та визначено перелік осіб, які звільняються в усіх судових інстанціях від сплати останнього, зокрема пунктом 15 передбачено, що звільнення фізичних осіб (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що пільги щодо звільнення від сплати судового збору мають фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, що звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, а також у разі звернення зазначених осіб з апеляційними (касаційними) скаргами на судові рішення, прийняті за результатами розгляду вказаних вимог.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги від від 06.02.2017 б/н (вх. №3748/2017 від 22.03.2017), заявник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 про відмову в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016, якою порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто"; визнано грошові вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто" в розмірі 1 437 211,84 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна ПАТ "Українська страхова група "Гарант-Авто" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку при оскарженні ухвали Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 ОСОБА_4 не має пільг щодо сплати судового збору, оскільки оскаржувана ухвала суду другої інстанції не стосується грошових вимог заявника до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати та не є результатом апеляційного перегляду судового рішення про визнання чи відхилення таких вимог.

Отже, за подання ОСОБА_4 касаційної скарги від 06.02.2017 б/н на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 підлягав сплаті судовий збір за загальними підставами в розмірі 1 600 грн.

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 від 06.02.2017 б/н на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 86, 111,пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 від 06.02.2017 б/н на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 у справі №910/9445/16 повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді В.Я. Погребняк

О.Є. Короткевич