номер провадження справи 18/24/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 справа № 908/321/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, місто Запоріжжя, вул. Українська, 50)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Оріхівська районна державна адміністрація Запорізької області (70500, Запорізька область, місто Оріхів, вул. Покровська, 58)

про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. (державна реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) на п'ять років, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. на тих же самих умовах на строк п'ять років в редакції додаткової угоди позивача

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2 від 18.07.2000 р., ОСОБА_2, договір № 15/03 від 15.03.2017 р.;

від відповідача: Журавльова Ю.Р., довіреність 2 від 03.01.2017 р.;

від третьої особи: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. (державна реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) на п'ять років, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. на тих же самих умовах на строк п'ять років в редакції додаткової угоди позивача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.02.2017 року порушено провадження у справі № 908/321/17, присвоєно справі номер провадження 18/24/17, розгляд справи призначений на 15.03.2017 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 15.03.2017 р.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених в позові, з посиланням на ст. ст. 179, 187 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В обґрунтування позову зазначав, що 22.01.2007 р. Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області та ФОП ОСОБА_1 укладено договори оренди земельних ділянок №№ 1, 2, 3. Договір № 1 укладено щодо оренди земельної ділянки площею 48,7452 га кадастровий номер НОМЕР_3. Пунктом 4.1 договору № 1, який діє в редакції додаткової угоди від 08.11.2010 р., встановлено, що договір укладено на 5 років з урахуванням ротації культур 08.11.2015 р. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З 01.01.2013 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», за яким розпорядником земель за вищевказаними договорами стало Головне управління Держземагенства у Запорізькій області (правонаступником якого є відповідач по справі). Листом від 14.07.2015 р. позивач звернувся до ГУ Держземагенства у Запорізькій області із клопотанням про подовження строку дії договорів №№ 1, 2, 3. У відповідь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в листі від 24.07.2015 р. № 31-8-0.4-1148/25-15 виклало процедуру поновлення договорів оренди землі, передбачену ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та повідомило про те, що з метою поновлення (подовження) вищезазначених договорів необхідно виконати умови ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а саме звернутися не з одним клопотанням щодо трьох договорів, а звернутися з трьома окремими клопотаннями щодо кожного з договорів. Позивач листом від 04.08.2015 р. звернувся до відповідача з пропозицією щодо подовження строку дії договору оренди землі № 1. Відповідач у відповідь направив листа від 20.08.2015 р. № 31-8-0.4-2402/25-15, яким повідомив позивача про наче б то невідповідність формулювань в різних варіантах раніше укладених додаткових угод, і вжиття ним заходів по зверненню до правоохоронних органів. Позивач 04.09.2015 р. знову звернувся до відповідача з відповідним клопотанням, на що відповідач листом-повідомленням від 30.09.2015 р. № 31-8-0.4-4075/25-15 повідомив про втрату переважного права позивача на оренду земельної ділянки з підстав неналежного невиконання останнім умов договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. Позивач зазначає, що на даний час клопотання про подовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки № 1 по суті не розглядалось та він продовжує користуватися земельною ділянкою для вирощування сільськогосподарської продукції. Відповідно до ст.ст. 179, 187 ГК України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач просив поновити термін дії договору № 1 оренди земельної ділянки від 22.01.2007 р. (держ. реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) на п'ять років; визнати поновленим договір № 1 оренди земельної ділянки від 22.01.2007 р. на тих же самих умовах на строк п'ять років в редакції додаткової угоди, запропонованої позивачем.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказує, що листами б/н від 14.07.2015 р., б/н від 04.08.2015 р., б/н від 04.09.2015 р. ФОП ОСОБА_1 повідомив Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, але в наведених листах не міститься жодних відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов'язків за умовами договору, тобто орендар у своїх зверненнях не зазначив (не задекларував) про належне виконання обов'язків за умовами договору. Отже, ФОП ОСОБА_1 під час звернення до Головного управління не довів та не обґрунтував свої позовні вимоги в частині наявності в нього переважного права на поновлення договору оренди у зв'язку належним виконанням ним своїх обов'язків за умовами договору. Неналежне виконання орендарем своїх обов'язків за умовами договору за приписами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позбавляє ФОП ОСОБА_1 переваженого права на поновлення договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. Позивач не виконав свій процесуальний обов'язок в частині доведення обставини належного виконання ним своїх обов'язків за умовами договору, а відтак не довів своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Дана обставина, на думку відповідача, має ключове значення для справи. Також, відповідач зазначав, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів державної влади чи органів місцевого самоврядування щодо надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретне рішення повинно були прийнято. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 у справі № 908/321/17 без розгляду в порядку ст. 63 ГПК України в зв'язку з недотримання встановленого законодавством порядку щодо надання суду доказів сплати судового збору у встановленого законом розмірі. Клопотання судом відхилено як безпідставне, оскільки після порушення провадження у справі відсутні підстави для застосування ст. 63 ГПК України.

Третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, (Оріхівська районна державна адміністрація) свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення по суті спору не надала.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Оріхівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, позивач у справі) укладено договір оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. За умовами вказаного договору орендодавець за плату передає орендарю земельну ділянку в користування на термін, встановлений цим договором, а орендар приймає в оренду земельну ділянку і зобов'язується використовувати її для ведення товарного сільського господарського виробництва.

Відповідно до розділу 2 договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 08.11.2010 р.) в оренду передано земельну ділянку площею 48,7452 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Микільської сільської ради, що підтверджується актом приймання - передачі земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 163204,64 грн. Довідка про визначення грошової оцінки земельної ділянки видана районним відділом земельних ресурсів 10.01.2007 р. № 2 (п. 2.3 договору).

В пункті 4.1 договору узгоджено, що договір укладається на термін 5 років. Договір вважається укладеним з моменту державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Оріхівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007 р. за №08.

Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського господарства (п. 3.2 Договору оренди).

Додатковою угодою від 08.11.2010 р. сторонами договору внесені зміни в договір, в тому числі пункт 4.1 розділу 4 договору викладено в новій редакції: «Договір укладено на 5 (п'ять) років з урахуванням ротації культур - 08.11.2015. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

За таких обставин, договір оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. укладено до 08.11.2015 р. із урахуванням додаткової угоди від 08.11.2010 р.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01.01.2013 р., райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вищезазначені повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Наказом від 25.01.2013 р. № 40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з п. 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Запорізькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно розпорядження КМУ від 31 березня 2015 року №294-р питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв'язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Приймаючи до уваги вищенаведене, у зв'язку з набранням чинності зазначеного вище закону розпорядником земель за договором оренди землі № 1 від 21.01.2007 р. слід вважати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до п. 4 пп. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Судом встановлено, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк позивач 04.07.2015 р. звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про продовження строків дії договорів оренди землі № № 1, 2, 3 та додатковою угодою від 08.11.2010 р. по 08.11.2015 р.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом-повідомленням №31-8-0.4-1148/25-15 від 24.07.2015 р. надало відповідь та зазначило, що з метою поновлення (продовження) договорів оренди землі орендарю необхідно виконати умови ст. 33 Закон України «Про оренду землі» в частині надання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листів-повідомлень щодо кожного об'єкту нерухомого майна.

Позивач 04.08.2015 р. повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із листом, в якому просив продовжити строк дії по договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р., та додав договір оренди землі № 1 (витяг, грошову оцінку та додаткову угоду в 3-х екземплярах).

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом № 31-8-0.4-2401/25-15 від 20.08.2015 р. надало відповідь та зазначило, що формулювання пункту 4.1 в копії додаткової угоди до договору від 08.11.2010 р. не відповідає формулюванню в пункті 4.1 в оригіналі додаткової угоди до договору від 08.11.2010 р. Пункт 4.1 оригіналу додаткової угоди від 08.11.2010 р. викладений в редакції: «Договір укладено на 5 років з урахуванням ротації культур», а в наданій позивачем копії додаткової угоди від 08.11.2010 р. пункт 4.1 договору оренди викладений в редакції: «Договір укладено на 5 років з урахуванням ротації культур - 08.11.2015.». В зв'язку з надходженням до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області неправдивих відомостей, Головне управління вказало позивачу, що направить до правоохоронних органів відповідні документи для вирішення питання в межах чинного законодавства.

Позивач 04.09.2015 р. втретє звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою, якою просив продовжити строк дії по договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р. з додатковою угодою від 08.11.2010 р. по 08.11.2015 р. та підтвердженням по ній від 03.09.2015 р. за № 19-28-0,2-3387/2-15.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом-повідомленням № 31-8-0.4-4073/25-1.5 від 30.09.2015 р. повідомило позивача про те, що для застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідне виконання таких умов: належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором; повідомлення орендарем до спливу строку договору оренди орендодавця у встановленні строки про свій намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк; додання до листа - повідомлення орендарем проекту додаткової угоди. У зв'язку із невиконанням вищеназваних умов, переважне право на поновлення (продовження) договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р. вважається втраченим, в зв'язку з чим договір буде вважатися припиненим 08.11.2015 р.

Як вказує позивач, його клопотання про продовження (поновлення ) договору оренди землі № 1 по суті не розглядалося, заперечень щодо поновлення договору оренди земльеної ділянки № 1 протягом місяця після закінчення строку його дії від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не надходило. У зв'язку з цим ФОП ОСОБА_1, посилаючись на відсутність заперечень орендодавця щодо подальшого використання земельної ділянки, належне виконання орендарем умов договору та наявність у останнього переважного права на поновлення цього договору, звернулось до господарського суду з даним позовом, вимоги якого обґрунтовані приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В обґрунтування своєї правової позиваці позивач також посилався на обставини, встановлені судом при розгляді справи № 908/500/16, щодо поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 2 від 22.01.2007 р. та визнання договору поновленим. Обставини, встановлені під час розгляду справи № 908/500/16, є аналогічними обставинам даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 р. укладено до 08.11.2015 р.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Водночас, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди землі, а саме: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

При цьому, за приписами частин 8, 9 статті 33 цього Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить, що у орендаря виникає право на продовження дії договору у разі: належного виконання умов договору; своєчасного звернення з листом-повідомленням до орендодавця; надсилання на адресу орендодавця проекту додаткової угоди; відсутність заперечень орендодавця щодо подальших правовідносин.

Як встановлено, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом №31-8-0.4-4073/25-1.5 від 30.09.2015 р. повідомило орендаря про втрату останнім переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк, у зв'язку із невиконанням орендарем умов, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З листа-повідомлення від 30.09.2016 р. №31-8-0.4-4073/25-1.5 вбачається, що основною підставою для відмови у продовженні договору оренди землі стало те, що орендар при зверненні із заявою про поновлення договору оренди не довів, що він належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки.

Суд вважає хибною позицію Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо визначення орендаря, як недобросовісного, з посиланням на те, що до повідомлення на продовження договору оренди останнім не додано доказів на підтвердження належного виконання обов'язків орендаря. При цьому, суд виходить з того, що як умови договору оренди земельної ділянки, так і ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачають певного переліку документів (крім проекту додаткової угоди), які має додати орендар до повідомлення про намір продовжити договір оренди. Крім того, відповідно до гл. 51 ЦК України факт порушення зобов'язання доводиться особою, яка заявляє про порушення, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Дослідивши додані сторонами матеріали, судом встановлено, що позивач під час дії спірного договору оренди землі належним чином виконував обов'язки за умовами договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 р.

Відповідно до довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.01.2016 р. у платника податків ФОП ОСОБА_1 відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Згідно довідки Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області вих. №01-23/229 від 25.11.2015 р. орендар належним чином виконував умови договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р. враховуючи: використання землі за цільовим призначенням; додержання вимог про охорону довкілля; своєчасну сплату орендної плати; відсутність порушень прав власників суміжних земельних ділянок; виконання меліоративних робіт по розробці ґрунтів та поверненню їх в стан ріллі на площі 48,7 га за договором № 1 та площі 55,5 га за договором №2 від 22.01.2007 р.

Відповідно до листа Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області вих. №232 від 28.03.2016 р. інформація щодо порушення вимог земельного законодавства ФОП ОСОБА_1 за період використання земельних ділянок по договору оренди №1 від 22.01.2007р. до сільської ради не надходила. Звернень, скарг щодо порушення орендарем правил добросусідства не зареєстровано, сервітути та охоронні зони не встановлені. Порушення сплати орендної плати орендарем - відсутні. Використання земельних ділянок орендарем здійснені після державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. На орендованій земельній ділянці не визначені землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо належного виконання ФОП ОСОБА_1 умов договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р., що підтверджується вищевказаними документами, які є належними доказами в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідача про те, що факт належного виконання орендарем умов договору не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами спростовано вищевикладеним.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять документів, а відповідачем під час розгляду справи не доведено, що позивач неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором оренди земельної ділянки.

Як зазначалось, строк дії спірного договору оренди землі від 22.01.2007 р. закінчився 08.11.2015 р., жодних повідомлень чи заперечень щодо поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" із зазначенням будь-яких, об'єктивних підстав для такої відмови, матеріали справи не містять, а відповідачем не зазначено; натомість наявна у справі переписка сторін стосувалася реалізації позивачем переважного права, яке за змістом листів відповідача, не було реалізовано виключно з формальних підстав. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що орендар продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р., а Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не повідомляло орендаря про наявність заперечень в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку його дії, не вимагало повернення земельної ділянки тощо.

Таким чином, Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області взагалі не приймалось заперечення в поновленні договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не заявлялось вимоги щодо повернення земельної ділянки, що є об'єктом оренди, що свідчить про відсутність заперечень орендодавця на поновлення спірного договору оренди.

За таких обставин, враховуючи користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 земельною ділянкою, що є об'єктом оренди договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р. після закінчення строку дії договору оренди землі, належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором, відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення його строку, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог та поновлення договору оренди землі № 1 від 22.01.2007р. на п'ять років в редакції додаткової угоди.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у суду повноважень вирішення питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у користування суб'єктам господарської діяльності, оскільки такі питання віднесені до виключної компетенції відповідних державних органів, суд зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання договору оренди землі № 1 від 22.01.2007 р. поновленим. Зазначені позовні вимоги підлягають розгляду саме у господарських судах, оскільки безпосередньо виникають з договору оренди та передбаченої чинним законодавством можливості поновлення такого договору оренди.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі докази, суд дійшов висновку, що законні права позивача підлягають захисту шляхом визнання поновленим договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором оренди землі № 1 від 21.01.2007 р., на строк п'ять років в редакції додаткової угоди, наданій позивачем, внаслідок чого наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) на п'ять років шляхом визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року, що зареєстрований у Оріхівському районному відділі регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007 р. за № 08, на тих же самих умовах на строк п'ять років в наступній редакції додаткової угоди:

«ДОДАТКОВА УГОДА»

про поновлення терміну дії до договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, 50, ) в особі_________, який діє на підставі___________, іменований в подальшому Орендодавець, з одного боку, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, адреса: (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, іменований в подальшому Орендар, з другого боку, уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) на п'ять років.

2. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007 р. за № 08) із додатковою угодою від 08.11.2010 року до договору оренди земельної ділянки № 1 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 30.12.2010 р. за № 03).»

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код 39820689) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 23 березня 2017 року

Суддя В.В. Носівець