номер провадження справи 30/91/15-4/107/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 Справа № 908/2664/15

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк (71101, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Кабельників, 138-А)

до відповідача: Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. 97)

про стягнення помилково перерахованих коштів в розмірі 57050,68 грн

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Федорова О.В., Проскуряков К.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, директор, протокол № 7 від 22.11.13;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 595 від 20.02.2014;

СУТЬ СПОРУ:

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.2016 та рішення Господарського суду Запорізької області від 18.04.2016 в частині стягнення 49625,74 грн, справу № 908/2664/15 направлено на новий розгляд до Господарському суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2016 справу № 908/2664/15 передано на новий розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.10.2015 порушено провадження у справі № 908/2664/15 справі присвоєно номер провадження 4/107/16, судове засідання призначено на 21.11.2016, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

21.11.2016 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. В судовому засіданні 21.11.2016 зазначена заява була розглянута та задоволена судом як така, що відповідає ст. 22 ГПК України. Таким чином, з 21.11.2016 предметом розгляду позовних вимог по справі № 908/2664/16 є стягнення з Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк помилково перерахованих коштів в розмірі 57050,68 грн.

В судовому засіданні 21.11.2016 на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 16.12.2016.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.12.2016, на підставі ст. 4-6 ГПК України, у зв'язку із складністю предмету спору, справу № 908/2664/15 передано на колегіальний розгляд суддів у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Носівець В.В., Проскуряков К.В.

Ухвалою від 16.12.2016 справу № 908/2664/15 прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.01.2017.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.01.2017, у звязку з перебування у відпустці судді Носівець В.В., справу № 908/2664/15 передано на розгляд колегії суддів Господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Федорова О.В., Проскуряков К.В.

Ухвалою від 23.01.2017 справу № 908/2664/15 прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.01.2017.

В судовому засіданні 23.01.2017, на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 20.02.2017.

В судовому засіданні 20.02.2017, на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 22.03.2017.

В судовому засіданні 22.03.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 20, 139 ГК України, ст. ст. 177, 1212 ЦК України, ст. ст. 54-57 ГПК України, п. 5.30 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627, умовами Договору про водопостачання та водовідведення № 224 від 01.06.2011, і полягають в тому, що за весь час взаємовідносин позивач сплачував на користь відповідача грошові кошти за Договором, але послуги з водовідведення в повному обсязі не отримувалися, що призвело до утворення переплати в сумі 57050,68 грн в період з 09.04.2012 по 08.04.2015, що є різницею між оплатою та фактично наданими послугами з водовідведення. За поясненнями позивача, на адресу КП Бердянськводоканал з боку ТОВ Почерк щомісячно надсилалися Акти знімання показників водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію, Акти приймання-передачі води для виготовлення льоду, Акти списання, Акти виготовлення льоду, а також розрахунки скидів за спірний період. Проте, як зазначає позивач, відповідачем, в порушення п. 5.30 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, здійснювалося нарахування обємів споживання та плати за скид 100% стоків. Також позивач відзначає, що у направленій на адресу відповідача листом від 24.03.2015 вимозі про повернення у добровільному порядку зайво сплачених коштів було відмовлено листом від 26.03.2015.

Відповідач проти позову заперечив, наголошує на тому, що кількість стоків за умовами спірного договору повинна дорівнювати кількості отриманої води. У наданих суду поясненнях відповідач зазначає, що протягом спірного періоду з 09.04.2012 по 08.04.2015 ТОВ Почерк нараховувалася плата за користування централізованим постачанням та водовідведенням в спосіб, передбачений договором та законодавством про питне водопостачання та водовідведення, а саме: п. 1.1, п. 2.12, п. 3.4 Договору; п. 3.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, кількість стічних вод, що надходили до каналізації, визначалась за кількістю води, яка надходила з комунального водопроводу або місцевих та власних джерел згідно з показаннями водолічильників. До матеріалів справи відповідачем надано копію односторонньо підписаного акта звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 16.03.2015, згідно з яким за даними КП Бердянськводоканал за позивачем рахується заборгованість по договору в сумі 13306,01 грн. Також, відповідач не погоджується із зазначеною позивачем сумою оплати та вказує, що особисто ТОВ Почерк сплачено за спірний період 54883,40 грн, а інші кошти надійшли від ПП Група науково-промислових досліджень, ТОВ Барк за договором сумісної діяльності від 30.05.2012, сторони якого КП Бердянськводоканал не відомі. Просить в позові відмовити. Також вказує на те, що акти за період з березня 2012 р. по липень 2014 р. було підписано з боку позивача без зауважень, оплата підтверджує відсутність заперечень з його боку. Акти за період з 26.08.2014 по 16.03.2015 складені відповідно до вимог п. 2.10, п. 2.11, п. 4.4 Договору і є дійсними. В свою чергу, надані позивачем до матеріалів справи акти знімання показів водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію за період з 16.05.2012 по 16.03.2015 не підписані з боку відповідача і не можуть вважатися первинними документами. Крім того, звертає увагу на різницю у даті знімання показів лічильників, позивачем 15 числа кожного місяця, а відповідачем 23 числа кожного місяця (січень-червень 2012 р.), 26 числа кожного місяця (липень 2012 р. вересень 2014 р.), 16 числа кожного місяця (жовтень 2014 р. березень 2015 р.). З висновками експерта не погоджується та відзначає неточності у розрахунках, зокрема, неврахування залишку боргу ТОВ Почерк станом на 01.03.2012 в сумі 40443,83 грн, який сплачено до травня 2012 р. (у спірний період).

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2012 Комунальним підприємством Бердянськводоканал Бердянської міської ради (виконавець, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Почерк (абонент, відповідач по справі) укладений Договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 224 (надалі Договір), за умовами якого виконавець бере на себе зобовязання забезпечувати обєкти абонента питною водою, яка відповідає державним санітарним нормам та правилам Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною (ДСанПіН 2.2.4-171-10) або дозволу Держспоживстандарту України, виданого на підставі висновку Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту, згідно з Графіком водопостачання в обємі встановленого ліміту, а також приймати від нього стічні води в обємі встановленого ліміту та в межах встановлених допустимих концентрацій заборонених речовин у стічних водах. У випадках, передбачених законодавством, виконавець надає вказані послуги із дотриманням тимчасових норм споживання, а також режиму надання, які затверджені уповноваженими органами (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 Договору абонент бере на себе зобовязання своєчасно і в повному обсязі оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, виконувати усі приписи Виконавця, направлені на поліпшення якості обліку наданих послуг, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також виконувати інші умови цього договору та нормативних актів стосовно водопостачання та водовідведення.

Пунктом 2.15.1 Договору передбачено обов'язок виконавця забезпечувати абонента змішаним водопостачанням, а пунктом 2.17.3 Договору - обов'язок абонента своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання.

У відповідності до пункту 2.10 Договору знімання показань водолічильників представником виконавця здійснюється 16 числа кожного місяця і оформляється актом за участю представника абонента. Кількість води, використаної абонентом визначається за показниками повірених водолічильників (пункт 2.12 Договору).

Розділом 3 Договору передбачено централізоване водовідведення.

Пунктом 3.4 Договору визначений розрахунок кількості стічних вод та передбачено, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водоводу або місцевих та власних мереж за показниками водолічильників, а в разі відсутності останніх за діючими нормами водоспоживання, або одним з методів, вказаних у пункті 3.8 Договору.

Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки, виставлені виконавцем в установленому порядку за скид стічних вод у межах відведених нормативів (п. 3.15.12 Договору).

Згідно з пунктами 4.4-4.6 Договору об'єми поданої води та об'єми прийнятих стоків щомісячно встановлюються підписаним сторонами договору актом. Порядок визначення об'ємів наданих послуг визначається цим договором, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Бердянська. На підставі акта абоненту виставляється рахунок за надані послуги, який вручається уповноваженій особі абонента. Абонент упродовж десяти календарних днів з початку звітного періоду сплачує виконавцю суму у розмірі 50% від фактично отриманих в попередньому місяці послуг. Остаточний рахунок за отримані послуги абонент здійснює упродовж п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку. Строк дії договору до 31.12.12; з можливістю його пролонгації у разі відсутності заяви однієї зі сторін про відмову від договору (пункт 7.1 Договору).

Судом встановлено, що дія спірного договору продовжувалася сторонами і він є чинним.

За доводами позивача, виставлені відповідачем рахунки на оплату послуг сплачувалися в повному обсязі, але послуги в повному обсязі ним не отримувалися, що призвело до перерахування ним надлишкових коштів відповідачеві за Договором в сумі 57050,68 грн в період з 09.04.2012 по 08.04.2015.

25.03.2015 листом за вих. № 33 ТОВ Почерк направлено на адресу КП Бердянськводоканал вимогу про повернення у добровільному порядку зайво сплачених коштів.

Листом від 26.03.2015 за вих. № 1170 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено про відмову у задоволенні зазначеної вимоги.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Одним з основних видів діяльності позивача, згідно з і Статутом ТОВ «Почерк» є виробництво та реалізація сільгосппродукції; ловля, приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного та біологічного походження.

Згідно з наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства охорони навколишнього природного середовища України «Про затвердження Інструкції про порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів» від 11.11.2005 № 623/404, технологічний процес - сукупність технологічних операцій, які виконуються при вилученні риби та інших водних живих ресурсів з наступним виготовленням з них продукції (розробляється і затверджується користувачем відповідно до чинних ДСТУ і технічних умов). Одним із елементів технологічного процесу є охолодження та замороження водного біологічного ресурсу. Для цього підприємством виготовляється та безпосередньо використовується лід для підтримання низької температури виловленого водного біологічного ресурсу для подальшого перероблення.

Отже, підприємство позивача є підприємством харчової промисловості і використовує воду для виготовлення технологічної продукції (льоду).

Відповідно до п. п. 3.1, 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 р. за № 936/15627 (далі Правила № 190), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно з п. 3.14 Правил № 190, у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Відповідно до п. 5.29 Правил № 190 у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється такими методами:

1) за допомогою засобів обліку на водозаборах;

2) за паспортною продуктивністю насосів на водозаборах;

3) за паспортним дебітом усіх свердловин та проектною потужністю поверхневого водозабору;

4) на підставі витрат води на технологічні потреби;

5) на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж водовідведення.

Метод визначення кількості стічних вод встановлюється виробниками.

Якщо кількість стічних вод визначається одним із методів, зазначених у цьому пункті Правил, що зафіксовано договором або двостороннім актом між виробником та споживачем на обумовлений термін, то споживач протягом цього терміну може не надавати виробнику таких даних.

Пунктом 5.30 Правил № 190 визначено, що у разі коли питна вода входить до складу продукції споживачів і згодом не потрапляє до централізованих мереж водовідведення, оплата за скидання стоків визначається за різницею обсягу води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, і обсягу води, що увійшла до складу продукції. Для споживачів харчової промисловості, де питна вода є не тільки напівфабрикатом, а й компонентом для виготовлення продукції, обсяг стічних вод, що надходить до централізованих мереж водовідведення, обчислюється як різниця між кількістю води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, та обсягом води, яка входить до складу продукції і не потрапляє до централізованої мережі водовідведення. Споживач надає відповідні розрахунки виробнику.

При цьому, відповідно до п. 5.31 Правил № 190 виробник має право шляхом обстеження на місці перевіряти подані споживачем дані про кількість та якість стічних вод, що скидаються до централізованих мереж водовідведення, відповідно до умов договору.

Обовязок здійснення розрахунку стічних вод в даному випадку покладений саме на абонента, тобто позивача у даній справі.

Відповідно до п. 3.4 Договору кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу або місцевих та власних джерел, згідно з показаннями водолічильників, а в разі відсутності останніх за діючими нормами водоспоживання, або одним з методів, вказаних в п. 3.8 цього договору.

Згідно з п. 3.6 Договору на підставі витрати води на технологічні потреби (кількість стічних вод, відведених Абонентом, приймається рівнем кількості витраченої води для населення та соцкультбуту 100%. Для підприємств згідно розрахунків з урахуванням встановлених водолічильників на без зворотнім водокористуванні).

Відповідно до п. 3.8 Договору у разі розрахунків за воду за пропускною здатністю труби вводу вважається, що кількість стічних вод дорівнює кількості води, визначеної у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Згідно з пунктами 4.4-4.6 Договору об'єми поданої води та об'єми прийнятих стоків щомісячно встановлюються підписаним сторонами договору актом. Порядок визначення об'ємів наданих послуг визначається цим договором, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Бердянська. На підставі акта абоненту виставляється рахунок за надані послуги, який вручається уповноваженій особі абонента. Абонент упродовж десяти календарних днів з початку звітного періоду сплачує виконавцю суму у розмірі 50% від фактично отриманих в попередньому місяці послуг. Остаточний рахунок за отримані послуги абонент здійснює упродовж п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку. Строк дії договору до 31.12.12; з можливістю його пролонгації у разі відсутності заяви однієї зі сторін про відмову від договору (пункт 7.1 Договору).

Направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області Вищий господарський суд України зазначив, що господарські суди залишили без уваги акти за 2012-2013 року і акти за січень-серпень 2014 року, зокрема ким вони підписані (обома сторонами, однією стороною чи взагалі не підписані), а також не встановили факт направлення/ненаправлення цих актів позивачем відповідачу для врахування їх у розрахунках останнім.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що акти про знімання показників водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію за 2012-2013 року і акти за січень-серпень 2014 року є підписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Почерк» та сплаченими без заперечень. Також, акти за вказаний період є підписаними і зі сторони відповідача.

Також, Вищим господарським судом зазначено, що для правильного вирішення даної справи господарським судам необхідно було перевірити факт складання позивачем актів знімання показів обємів води, яка не потрапляла до централізованої мережі водовідведення за період з 12.04.2012 по 25.03.2015; підписання/непідписання сторонами цих актів; направлення/ненаправлення вказаних актів позивачем відповідачу за оспорюваний період; а також у залежності від встановлено зясувати, які правові наслідки настають у випадку зясування обставин щодо ненаправлення цих актів позивачем відповідачу.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку кладення актів знімання показів обємів води, яка не потрапляла до централізованої мережі водовідведення, чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

Разом з тим, враховуючи відсутність водолічильників у позивача для визначення обєму стічних вод, останнім було складено розрахунки скидів. Проте, такі розрахунки за 2012-2013 року і за січень-серпень 2014 року було складено ТОВ «Почерк» одноособово, без участі представників відповідача, та направлено відповідачеві лише 25.03.2015.

Доказів складання таких розрахунків своєчасно та надання їх відповідачеві позивачем на вимоги суду не надано.

Таким чином, позивачем не було належним чином доведено, що впродовж 2012-2013 років і у січні-серпні 2014 року відповідачем нараховано позивачу завищені обсяги водовідведення, адже акти про знімання показників водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію за зазначений період підписано ТОВ «Почерк» без зауважень. Розрахунки скидів за 2012-2013 року і за січень-серпень 2014 року було складено відповідачем та направлено для врахування відповідачеві несвоєчасно, тобто не кожного розрахункового місяця, як це вбачається з положень чинних нормативно-правових актів, а лише 25.03.2015.

Крім того, направивши розрахунки скидів відповідачеві лише 25.03.2015 позивач практично порушив право останнього та позбавив його можливості провести перевірку достовірності зазначених даних, що передбачено положеннями п. 5.31 Правил № 190.

Щодо періоду вересень-грудень 2014 року, січень 2015 року, то рішенням по справі № 908/369/15-г від 23.03.2015, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанціями, предметом спору по якій були позовні вимоги КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради про стягнення з ТОВ «Почерк» коштів за отримані останнім у вересні 2014 р. січні 2015 р. послуги з водопостачання та водовідведення по Договору № 224 від 01.06.2011, в задоволенні позову було відмовлено. Зазначене рішення обґрунтовано тим, що порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України передбачений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.08. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод. Згідно з пунктом 1.4 названих Правил приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.02 №37, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту. Пунктами 3.1, 3.14 Правил передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скидання стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку; у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел. Разом з тим, пунктом 5.30 Правил визначено, що у разі коли питна вода входить до складу продукції споживачів і згодом не потрапляє до централізованих мереж водовідведення, оплата за скидання стоків визначається за різницею обсягу води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, і обсягу води, що увійшла до складу продукції. Для споживачів харчової промисловості, де питна вода є не тільки напівфабрикатом, а й компонентом для виготовлення продукції, обсяг стічних вод, що надходить до централізованих мереж водовідведення, обчислюється як різниця між кількістю води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, та обсягом води, яка входить до складу продукції і не потрапляє до централізованої мережі водовідведення. Споживач надає відповідні розрахунки виробнику. При цьому, відповідно до пункту 5.31 Правил виробник має право шляхом обстеження на місці перевіряти подані споживачем дані про кількість та якість стічних вод, що скидаються до централізованих мереж водовідведення, відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 7.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів підприємства зобов'язані систематично (відповідно до місцевих Правил приймання) подавати до водоканалу інформацію про об'єми та якісний склад стічних вод, які вони скидають до міської каналізації. Інформацію підписують керівник підприємства та особа, відповідальна за водовідведення. Керівник підприємства несе відповідальність за достовірність інформації. Одним з основних видів діяльності ТОВ «Почерк» є ловля, приймання та переробка риби і морепродуктів; що відповідач у своїй господарській діяльності використовує воду для виготовлення технологічної продукції (льоду) з метою підтримання низької температури виловленого водного біологічного ресурсу для подальшого його перероблення. ТОВ «Почерк» надавав у спірному періоді КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради розрахунки кількості використаної води на технологічні потреби з виготовлення льоду, проте такі останнім не враховувалися при обчисленні вартості спірних послуг та виставленні рахунків на їх оплату; що здійснений підприємством розрахунок заявленого боргу ґрунтується на актах, які підписало лише КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради, та не враховує дійсних об'ємів скидів води ТОВ «Почерк» у спірному періоді.

Таким чином, враховуючи рішення по справі № 908/369/15-г, позивачем безпідставно заявлено до стягнення з відповідача суму перерахованих коштів за послуги з водовідведення у вересні-грудні 2014 року, січні 2015 року, оскільки фактично ці кошти ТОВ «Почерк» відповідачеві за вказаний період не перераховувались.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Відповідно до п. 21 23.03.2012 № 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Вивчивши Висновок № 4432/4433-15 судово-економічної експертизи по справі № 908/2664/15 від 29.02.2016 суд встановив, що за первинними бухгалтерськими документами обсяги скинутих у каналізацію залишків води, вказаних ТОВ «Почерк» у розрахунках за період з 16.04.2012 по 16.03.2015 (арк. справи 27-62, Том 1) не відповідають об'ємам фактично скинутих стоків, з урахуванням кількості отриманої води та обсягом води, яка входить до складу продукції і не потрапляє до централізованої мережі водовідведення (технологічні потреби).

За даними дослідження первинних документів - Актів про знімання показників водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію, Договору № 224 від 01.06.2011, даними бухгалтерського обліку ТОВ «Почерк» - журнали-ордери і Відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Балансів розрахункових періодів, за період з 16.04.2012 року по 16.03.2015 року по ТОВ «Почерк» документально відображено:

- обсяг скинутих в каналізацію залишків води у кількості 4554 куб.м., на загальну суму 36250,37 грн, з урахуванням кількості отриманої води у кількості 9941куб.м на суму 109084,71 грн.

При цьому, відповідно до документів ТОВ «Почерк», а саме актів виготовлення льоду, актів списання ТМЦ (льоду) документально підтверджується: одержано води для виготовлення льоду в кількості 5387 куб.м, та виготовлення льоду відповідно до норми на виготовлення льоду для потреб, згідно технологічного процесу в кількості 5871,8 куб.м. за фактичною виробничою собівартістю на суму 50220,73 грн.

Документально підтвердити заявлений у позовних вимогах ТОВ «Почерк» мір надлишково сплачених за стоки коштів в сумі 49625 грн 74 коп. з урахуванням отриманих у період з 16.04.2012 р. по 16.03.2015 р. обсягів води та технологічних потреб підприємства не надається за можливе, оскільки:

- за даними бухгалтерського обліку КП «Бердянськводоканал» БМР журнал-ордер і відомість рахунку 3611 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.04.2012 дебіторська заборгованість ТОВ «Почерк» складає 39577,84грн. За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Почерк» та в позовній заяві заборгованість відсутня;

- за результатом дослідження первинних документів по оплаті, наданих сторонами встановлені розбіжності в оплаті за послуги, при цьому аналітичні дані - відомості аналітичного обліку з зазначенням: дати, № платіжного доручення та суми по кожному окремому платежу сторонами на дослідження не надані.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Почерк», а саме: журнали-ордери і Відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 09.04.12 по 2015 рік документально відображені господарські операції за одержані послуги за період з 09.04.12 по 2015 рік на суму 145335,08 грн.

За результатами дослідження первинних документів: виписки банку, платіжні доручення, квитанції до прибуткових касових ордерів документально підтверджується оплата ТОВ «Почерк» за надані послуги КП «Бердянськводоканал» БМР на суму 202385,76 грн період з 12.04.2012 по 08.05.2012 рік.

Різниця між розміром сплачених грошових коштів ТОВ «Почерк», та вартістю надання КП «Бердянськводоканал» БМР послуг (водопостачання та водовідведення) складає 5705050,68 грн (202385,76 грн -145335,08грн).

Розбіжності з даними, зазначеними в позовних вимогах ТОВ «Почерк», складають 11036,04 грн (57050,68 грн 49625,74 грн - 3611,10 грн), за рахунок того, що:

- дані регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «Почерк» не відповідають даним відображених в наданих на дослідження первинних документах (таблиця № 7), а саме:

- за результатами дослідження первинних документів: виписки банку, платіжні доручення, квитанції до прибуткових касових ордерів документально підтверджується оплата ТОВ «Почерк» за надані послуги КП «Бердянськводоканал» БМР на суму 202385,76 грн (189385,76+13000,00) за період з 12.04.2012 по 08.05.2012 рік.

- за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Почерк», а саме: журнали-ордери і Відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 09.04.12 по 2015 рік відображено оплату за надані послуги КП «Бердянськводоканал» БМР на суму 191349,72 грн, розбіжності склали 11036,04 грн (202385,76 грн - 191349,72 грн).

- на суму 3611,10 грн (не вірно підрахований залишок в журналі - ордері по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 2015 рік).

Виходячи з викладеного, за наданими до матеріалів справи документами не можливо встановити та документально підтвердити розмір надлишково сплачених позивачем відповідачеві коштів за послуги з водовідведення, оскільки за висновком експерта встановлено не суму таких коштів, а різницю між розміром сплачених грошових коштів ТОВ «Почерк», та вартістю надання КП «Бердянськводоканал» БМР послуг як з водопостачання, так і з водовідведення.

Разом з тим, суд враховує зауваження відповідача про неточності у розрахунках та неврахування експертом залишку боргу ТОВ Почерк станом на 01.03.2012 в сумі 40443,83 грн, який сплачено до травня 2012 р. (у спірний період).

Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Почерк» посилається на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

За положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, яка розглядається, було укладено Договір № 224 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2011, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім у якості оплати за послуги, які повинні бути виконані за договором, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо вимоги повернути Абонентові сплачені кошти.

Зазначена позиція, зокрема, викладена в постанові Верховного Суду України № 3-129гс14 від 14.10.2014.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк до Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради про стягнення помилково перерахованих коштів в розмірі 57050,68 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк до Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради про стягнення помилково перерахованих коштів в розмірі 57050,68 грн відмовити у повному обсязі.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "24" березня 2017 р.

Головуючий суддя Н.Г.Зінченко

Судді О.В. Федорова

ОСОБА_3

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.