ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017р. Справа№ 914/281/17

За позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерна компанія Фортекс-Україна, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велтс, м. Львів

про стягнення заборгованості у розмірі 79 931,41 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довірнеість б/н від 22.11.2016р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерна компанія Фортекс-Україна до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велтс про стягнення заборгованості у розмірі 79 931,41 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 28.02.2017р.

Ухвалами суду від 28.02.2017р. та від 14.03.2017р. розгляд справи відкладено, з підстав зазначених в ухвалах.

Представник позивача у судовому засіданні 30.03.2017р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи

Відповідач в судове засідання 30.03.2017р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

23 червня 2016 року позивач здійснив поставку товару, а відповідач прийняв поставлений товар, що підтверджується копією видаткової накладної № 937, долученою до матеріалів справи (оригінал оглянуто в судовому засіданні).

Відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар. На дату розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем згідно первинних бухгалтерських документів становить 68 000,00грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості товару, ТзОВ Виробничо-інженерна компанія Фортекс-Україна звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 68000,00грн. основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідачу відповідно до положень ст. 625 ЦК України 4657,41грн. інфляційних втрат та 1274,00грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Позивач шляхом поставки товару згідно накладної, а відповідач шляхом одержанням вказаного товару, створили певні права та обов'язки, які аналогічні цивільним правам та обов'язкам сторін за договором поставки продукції, встановленим статтями 655, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України та статтею 265 Господарського кодексу України. Зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати поставленого товару, а у відповідача виник обов'язок по оплаті вартості отриманого товару.

Підписання відповідачем видаткової накладної № 937 від 23.06.2016р., яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, сам факт прийняття товару породжує обов'язок його оплати покупцем.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання щодо поставки товару виконав повністю, відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 68000,00грн.

Відповідач про дійсність поставки та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань за Договором не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань по оплаті за отриманий товар, відтак, до стягнення з відповідача підлягає сума в розмірі 68000,00грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені помилки у нарахуванні суми інфляційних втрат, які не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 4657,41грн. інфляційних втрат та 1274,00грн. 3% річних слід задоволити.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 22, 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Велтс (79032, м. Львів, вул. Пасічна, 93, ідентифікаційний код 38581148) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-інженерна компанія Фортекс-Україна (03141, м. Київ, вул. Амосова Миколи, 2, кім. 56, ідентифікаційний код 38546999) 68000,00грн. основного боргу, 4657,41грн. інфляційних втрат та 1274,00грн. 3% річних та 1600,00 судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 04.04.2017р.

Суддя Ділай У.І.