ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 915/54/17

м. Миколаїв

позивач: Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; поштова адреса: 54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 94), код 23399393

відповідач: Миколаївська обласна дитяча лікарня Миколаївської обласної ради (54018, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 21), код 02007070

про: стягнення 7 106 грн. 22 коп.,

суддя В.Д. Фролов

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Кучерява Т.Ю. довіреність № 01/53-987 від 30.12.2016;

- Дмитрієва Г.Г. - бухгалтер (наказ № 277 від 01.03.2017);

Від відповідача - Прийма І.М. довіреність б/н від 14.02.2017;

- Гаврюшова Т.І., довіреність б/н від 21.03.2017.

Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Миколаївської обласної дитячої лікарні Миколаївської обласної (далі-Відповідач) про стягнення з останнього заборгованості в сумі 7 106 грн. 22 коп., з яких: 115 грн. 73 коп. - основний борг; 6 656 грн. 65 коп. - пеня; 3 грн. 14 коп. - інфляційні витрати, 330 грн. 70 коп. - 3% річних.

16 березня 2017 року від представника позивача до суду надійшло клопотання №2504/10-12ю від 15.03.2017 в якому вказано, що станом на 15.03.2017 відповідач частково оплатив заборгованість в розмірі 446 грн. 43 коп., що підтверджено меморіальним ордером №@2PL380190 від 06.03.2017 залишивши неоплаченим борг в розмірі 6 662 грн. 93 коп., з яких: пеня та інфляційні витрати.

21 березня 2017 року від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення до позовної заяви в яких відповідач зазначає про оплату 06.03.2016 частини заборгованості в розмірі 446 грн. 43 коп. та просить суд скасувати або зменшити нараховану позивачем пеню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримують позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справі докази, суд встановив:

29 грудня 2016 року між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії № 44/1038 (надалі - договір) у відповідності до умов якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволеною потужністю 509,0 кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Точка продажу електричної енергії по кожному об'єкту споживача визначається додатком №8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Пунктом 2.1 Договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

У відповідності до п.2.3.3 та п.2.3.4 Договору, відповідач зобов'язаний оплачувати позивачеві вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №10 "Порядок розрахунків" та №4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею позивача та електроустановками відповідача згідно з додатком №5 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до п.1 Додатку №4, сторони домовились, що споживач знімає показання засобів обліку щомісячно 18 числа місяця повідомляє про них постачальнику у формі "Акту про використану електричну енергію" (в оригіналі), що кладений згідно зразку, який є невід'ємною частиною цього договору (крім споживачів які впровадили АСКОЕ).

Додатковою угодою від 26.04.2016 сторони погодили зміни до договору про постачання електричної енергії № 44/1038 від 29.12.2015, зокрема додаток №10 до договору викладений в редакції від 26.04.2016.

Так пунктом 2 додатку №10 передбачено, що споживач 13 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100 % заявленого обсягу споживання активної електроенергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

На виконання умов договору позивач постачав відповідачу електроенергію зокрема у жовтні 2016 року споживач спожив реактивної енергії у кількості 25104 кВат.год. на суму 2513,65 грн., що підтверджено рахунком №44/1038/11/2/П2 від 18.10.2016 (а.с.70).

Відповідач свої договірні зобов'язання виконав частково, оплативши спожиту реактивну енергію у кількості 25104 кВат.год. на суму 2397,92 грн., що підтверджено рахунками (а.с.137-143).

Станом на час розгляду справи відповідачем частково оплачена заборгованість в розмірі 446 грн. 43 коп., що підтверджено меморіальним ордером №@2PL380190 від 06.03.2017 та квитанцією від 06.03.2017, залишивши неоплаченим борг в розмірі 6 662 грн. 93 коп., з яких: 6 656 грн. 65 коп. - пеня; 3 грн. 14 коп. - інфляційні витрати.

Крім того, з січня по грудень 2016 року відповідач несвоєчасно оплачував рахунки за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим позивачем нараховані відповідачу штрафні санкції.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункти 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору , з порушенням термінів, визначених додатком №10, відповідач сплачує пеню позивачу розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та індекс інфляції. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання вимог Договору в частині своєчасної оплати вартості отриманої електроенергії позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 6 662 грн. 93 коп., з яких: 6 656 грн. 65 коп. - пеня; 3 грн. 14 коп. - інфляційні витрати.

Розмір 3 % річних в сумі 3 грн. 14 коп. нарахованих позивачем обгрунтовані належним чином, розрахунками підтверджені та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГКУ, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Крім того, ч. 2 зазначеної статті передбачає, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Керуючись зазначеним, суд вважає за можливе зменшити розмір пені нарахованої Позивачем Відповідачу на 50 % до 3 326 грн. 33 коп.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи зазначене, позов підлягає задоволенню частково.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ ГПК України" у разі коли господарський суд на підставі п. 3 ст. 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплачені позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82, 83-85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Миколаївської обласної дитячої лікарні Миколаївської обласної ради (54018, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 21, код 02007070) на користь Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код 23399393) заборгованість в сумі 3 329 (три тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 47 коп., з яких: 3 326 (три тисячі триста двадцять шість) грн. 33 коп. - пеня, 3 грн. 14 коп. - 3% річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати позивачу після набрання рішення законної сили.

Суддя В.Д. Фролов