ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р.Справа № 916/3069/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Колоколова С.І.,

Головея В.М..

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 22.03.2017р.:

від позивача: Ткаченко О.М., за ордером;

від відповідача: Головатий П.І., за довіреністю;

від третьої особи-2: Гажийська С.П., за довіреністю;

від третьої особи-1: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня»

на рішення господарського суду Одеської області

від 14 грудня 2016 року

по справі № 916/3069/16

за позовом Приватного підприємства «МЕДФАРМГРУП»

до відповідача Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня»

за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6

2. Татарбунарської районної ради

про визнання договору поновленим

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.03.2017р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и л а:

У листопаді 2016р. Приватне підприємство «МЕДФАРМГРУП» (далі - позивач, орендар, ПП «МЕДФАРМГРУП») звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня» (далі - відповідач, орендодавець, КЗ «Татарбунарська ЦРЛ»), в якій просило визнати договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району від 26.08.2011р. №2 поновленим.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14 грудня 2016р. у справі №916/3069/16 (суддя Літвінов С.В.) у задоволенні позову Приватного підприємства «МЕДФАРМГРУП» до Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня» про визнання договору поновленим відмовлено повністю.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району № 2, укладений 26.08.2011р. між Приватним підприємством "МЕДФАРМГРУП" та Комунальним закладом "Татарбунарська центральна районна лікарня", в силу положень ст. 764 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", вважається продовженим до 01.07.2019р. Враховуючи це, позовна вимога про визнання договору оренди поновленим є, по суті, вимогою про встановлення юридичного факту, що не відповідає передбаченим законом способам захисту порушеного права (ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 15, ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України), тому підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання договору поновленим відсутні.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Комунальний заклад "Татарбунарська центральна районна лікарня", в якій відповідач просить змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2016р. по справі №916/3069/16 в частині висновків суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав дійсності такого договору на висновок, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав припинення договору оренди у зв'язку з закінченням терміну його дії, обґрунтовуючи це тим, що судом першої інстанції для вмотивування оскаржуваної частини рішення невірно обрані норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини справи, а висновки суду, викладені у рішенні, зроблені без належного дослідження обставин справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги лист від 29.07.2016р. за №2381, яким орендодавець вказав на відмову від продовження дії оскаржуваного договору та просив орендаря виконати свої зобов'язання щодо повернення орендованого майна.

Апелянт вказує на те, що господарським судом не враховано приписів ч.5 ст. 16, підпункту 1 п. «а» ст. 29 і ч.5 ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», а також абзацу третього ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якими встановлено, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду.

Тому, сторона зазначає, що місцевим судом хибно не взято до уваги лист Татарбунарської районної ради від 11.07.2016р. №10-р-76-493, яким надана відповідь на звернення позивача до Татарбунарської районної ради, в управлінні якої перебуває об'єкт договору оренди, стосовно отримання дозволу на продовження дії зазначеного договору. Цим листом Рада повідомила ПП «МЕДФАРМГРУП» про закінчення строку договірних відносин по спірному договору, про наявність інших претендентів на об'єкт оренди, винесення на засідання чергової сесії районної ради питання щодо укладання нового договору оренди з визначеним на конкурсній основі орендарем та запропонувала ПП «МЕДФАРМГРУП» взяти участь у конкурсі.

На думку апелянта, вищезазначений факт не був ретельно з'ясований та досліджений судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, що призвело до неправильного викладення мотивувальної частини рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017р., яка надіслана сторонам у справі 30.01.2017р., розгляд скарги було призначено на 22.02.2017р., тобто сторони належним чином були повідомлені про час і місце засідання суду.

17.02.2017р. від Приватного підприємства «МЕДФАРМГРУП» до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач висловив заперечення щодо викладених доводів апелянта, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги КЗ «Татарбунарська ЦРЛ», а оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін.

Одночасно із зазначеним відзивом Приватним підприємством «МЕДФАРМГРУП» заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В своїй апеляційній скарзі КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» заявив клопотання про залучення Татарбунарської районної ради до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

20.02.2017р. від Татарбунарської районної ради до Одеського апеляційного господарського суду надійшло аналогічне клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2017р. залучено до участі у справі № 916/3069/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Татарбунарську районну раду.

Згідно ст. 77 ГПК України у засіданні 22.02.2017р. суду було оголошено відкладення на 22.03.2017р.

01.03.2017р. від Приватного підприємства «МЕДФАРМГРУП» до Одеського апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 22.02.2017р. надійшли докази направлення копії позовної заяви третій особі.

22.03.2017р. від Татарбунарської районної ради до суду надійшли пояснення по справі, якими третя особа-2 на стороні відповідача підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» у судових засіданнях надав пояснення, якими підтримав вимоги, викладені в апеляційної скарзі та наполягав на її задоволенні.

Представник ПП «МЕДФАРМГРУП» заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Татарбунарської районної ради підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник третьої особи-1 (ФОП ОСОБА_6) у судові засідання не з'являвся, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня», заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог, проте з інших підстав, ніж зазначені місцевим господарським судом, з огляду наступне.

За приписами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, Татарбунарська міська рада є власником КЗ «Татарбунарська Центральна районна лікарня», що підтверджується наявним у матеріалах справи Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.06.2012р. НОМЕР_1 та Витягом про державну реєстрацію прав від 25.06.2012р. №34616304 (а.с. 83-84).

Рішенням 5-тої сесії VI скликання Татарбунарської районної ради від 14.04.2011р. №72-VI «Про впорядкування відносин щодо передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району», затверджено Положення «Про порядок передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району», яке застосовується при укладанні договорів оренди цілісних майнових комплексів підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) та окремого індивідуально визначеного майна підприємств, установ та організацій, які перебувають у спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району і знаходяться в управлінні Татарбунарської районної ради, тобто Органу управління майном (п.1.3. Положення) (а.с. 103).

Пунктами 2.2., 2.3. та 2.5. даного Положення зазначено, що передача в оренду майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району здійснюється виключно з дозволу Органу управління майном, що оформляється рішенням сесії районної ради. Передача в оренду майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району проводиться на конкурсних засадах, за виключенням випадків, прямо передбачених законом, коли конкурс не проводиться. Договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району укладається відповідно до Типового договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району (додаток №3 даного положення).

Відповідно до п.7.15. зазначеного Положення, у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення договору оренди або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором (угодою), який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до вказаного Положення, Рішенням 6-тої сесії VI скликання Татарбунарської районної ради від 28.07.2011р. №105-VI «Про затвердження результатів засідання конкурсної комісії районної ради з питань оренди майна спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району» визнано ПП «МЕДФАРМГРУП» переможцем конкурсу по залученню орендарів об'єктів майна спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району, управління яким здійснює районна рада, для розміщення аптечного пункту в лікувальному корпусі КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» (АДРЕСА_1). Головному лікарю КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» доручено укласти договір оренди майна с ПП «МЕДФАРМГРУП» терміном на 1 рік (а.с. 98).

На підставі вказаного Рішення Татарбунарської міської ради, 26.08.2011р. між ПП «МЕДФАРМГРУП» та КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» було укладено договір №2 оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району (далі - договір), який був затверджений Рішенням 7-ої сесії VI скликання Татарбунарської районної ради від 04.11.2011р. №162-VI «Про затвердження договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл і міста Татарбунарського району від 26.08.2011р. №2, укладеного між КЗ «Татарбунарська ЦРЛ»» та ПП «МЕДФАРМГРУП».

Відповідно до даного договору оренди, відповідач передав, а позивач прийняв в оренду нежитлове приміщення площею 20 м2, з метою використання його для розміщення аптечного пункту.

Предметом оренди є нежитлове приміщення, площею 20 м2, на базі головного лікувального корпусу - майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району, яке перебуває в управлінні Татарбунарської районної ради і знаходиться на балансі Орендодавця за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.3. договору передбачено, що власником орендованого майна є територіальні громади сіл та міста Татарбунарського району, а орендар володіє і користується ним протягом терміну дії оренди , що встановлений цим договором.

Згідно з п. 2.8. договору, орендна плата перераховується орендарем щомісячно в терміни, до 25 числа поточного місяця, з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць на підставі виставленого орендодавцем рахунку.

Відповідно до п. 4.1.5., у випадку припинення договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані.

За положенням п. 5.1.1. орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно (приміщення) по акту прийому-передачі майна, який підписується одночасно з договором оренди.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що термін дії договору починається за згодою сторін з 26.08.2011р. та закінчується 26.08. 2012р.

Частиною другою пункту 7.4. договору визначено, що договір може бути пролонгований, за умови письмового звернення орендаря.

Відповідно до п. 7.6. оскаржуваного договору, його дія припиняється, зокрема, внаслідок закінчення терміну дії договору.

Відповідно до умов договору оренди КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» передано, а ПП «МЕДФАРМГРУП» прийнято нежитлове приміщення КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» (далі- майно) площею 20 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 для розміщення аптечного пункту, про що між сторонами складено та підписано Акт приймання - передачі об'єкта оренди від 26.08.2011р., який є невід'ємним додатком за №1 до договору від 26.08.2011р. №2 оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району та підписаний представниками сторін без зауважень (а.с. 16 та 96).

Як свідчать матеріали справи, до 26.07.2013р. орендар користувався орендованим приміщенням без оформлення додаткових угод до договору (а.с. 17).

26.07.2013р. додатковою угодою до договору оренди від 26.08.2011р. №2, що міститься у матеріалах справи, було продовжено термін користування приміщенням до 26.07.2016р.

Даною угодою визначено пролонгованим договір оренди від 26.08.2011р. №2 до 26.07.2016р. та зазначено, зокрема, що орендна плата перераховується орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку.

Як зазначає позивач, він звернувся до КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» зі зверненням від 24.06.2016р., в якому вказав на бажання продовжити термін дії договору та зазначив, що до вказаного звернення додає для підписання проект додаткової угоди (а.с. 19).

Не отримавши відповідь на зазначений лист, позивач вважав, що строк дії договору продовжено на строк та на умовах, які передбачені в оскаржуваному договорі, тому продовжив користуватися спірним приміщенням, що підтверджується копіями платіжних доручень №652 від 08.08.2016р., №742 від 07.09.2016р., №840 від 10.10.2016р., призначення платежу яких зазначено: «орендна плата, згідно договору №2 від 26.08.2011р.» за серпень, вересень та жовтень відповідно.

Як зазначає відповідач, листом від 29.07.2016р за №238, направленим на адресу Приватного підприємства "МЕДФАРМГРУП", позивачу була надана відповідь на звернення орендаря від 24.06.2016р. щодо продовження терміну дії договору №2 від 26.08.2011р., та повідомлено про те, що буде оголошено конкурс щодо надання в оренду приміщень для організації аптечних пунктів, запропоновано орендарю прийняти участь у даному конкурсі та зобов'язано ПП «МЕДФАРМГРУП» повернути орендоване майно КЗ «Татарбунарській ЦРЛ» (а.с. 88).

Проте, позивач стверджує, що 03.08.2016р. на його адресу надійшов цінний лист 663) від відповідача, але конверт виявився порожнім, про що співробітниками позивача було складено акт 02.08.2016р.; докази опису вкладення до вищезазначеного цінного листа 663), - відсутні.

Аналогічна відповідь орендарю була викладена Татарбунарською районною радою у листі від 11.07.2016р. №10р-78-493 (а.с. 93).

Як свідчть матеріали справи, 03.09.2016р. Татарбунарська районна рада розмістила в газеті "Татарбунарский вестник" (№ 35 від 03.09.2016р.) оголошення про проведення конкурсу на передачу в оренду приміщень для розміщення аптечних пунктів, серед яких виставлений на конкурс об'єкт № 1 в оголошенні - приміщення, що є предметом договору оренди від 26.08.2011р. №2.

З Протоколу засідання комісії по проведенню конкурсу на право оренди майна КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» №3 від 10.10.2016р., наявного у матеріалах справи, вбачається, що ПП «МЕДФАРМГРУП» брав участь у зазначеному конкурсі в якості претендента на оренду об'єктів №1, 2, 4, проте переможцем конкурсу по жодному з об'єктів не став.

23.11.2016р. листом №3126 КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» знову звернулась до ПП «МЕДФАРМГРУП» з вимогою негайно звільнити орендоване приміщення та повернути його орендодавцю для передачі приміщення переможцю конкурсу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6.

Вважаючи, що його права порушені, ПП «МЕДФАРМГРУП» звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня» про визнання договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району від 26.08.2011р. №2 поновленим.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно з п.1. ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частиною першою ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що у відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимоги цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, за своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір оренди комунального майна.

Вимогами частини другої статті 327 Цивільного кодексу України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Компетенція органів місцевого самоврядування визначена у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У п.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, зокрема, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 вказаного Закону, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Крім того, другою частиною ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що державну політику у сфері оренди щодо майна, яке перебуває в комунальній власності здійснюють органи місцевого самоврядування.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам (ст. 11 зазначеного Закону).

Отже, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст безпосередньо або сільськими, селищними, міськими радами через створювані ними комітети, відділи, управління та інші виконавчі органи, які є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Тобто, власником спірного орендованого майна є Татарбунарська районна рада, яка здійснює управління цим майном.

Таким чином, твердження позивача та висновок місцевого господарського суду про те, що Татарбунарська районна рада не є стороною за договором, а тому лист від 11.07.2016 року за № 10р-78-493 не можна вважати заявою про припинення або зміну умов договору оренди, оскільки рада не є належним орендодавцем комунального майна за договором від 26.08.2011р. №2, є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується укладання між ПП «МЕДФАРМГРУП» та КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» договору №2 від 26.08.2011р. оренди майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району, що належить на праві власності Татарбунарській районній раді.

Як вже було зазначено вище, строк дії даного договору оренди від 20.08.2011р., з урахуванням укладення додаткової угоди від 26.07.2013р., закінчився 26.07.2016р.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» встановлено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Судова колегія не приймає до уваги цінний лист 663) відповідача, що надійшов на адресу позивача 03.08.2016р. як відмову від продовження дії договору, оскільки у матеріалах справи відсутній опис вкладення до даного листа.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги акт, складений представниками позивача, про відсутність документів у конверті, оскільки він датований 02.08.2016р., натомість, співробітниками позивача зазначено, що конверт був відкритий 03.08.2016р., тобто за 1 день раніше відкриття рекомендованого листа.

Крім того, апеляційний суд не звертає увагу на лист від 29.07.2016р за №2381 КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» до ПП «МЕДФАРМГРУП», яким надана відповідь на звернення орендаря від 24.06.2016р. щодо продовження терміну дії договору №2 від 26.08.2011р., у зв'язку з надісланням його після спливу строку, наданого для заперечення стосовно пролонгації дії договору оренди.

Але, з матеріалів справи вбачається, що до закінчення дії оскаржуваного договору Татарбунарська районна рада надіслала позивачу листа від 11.07.2016р. за №10р-78-493 з повідомленням про проведення конкурсу щодо надання оренду відповідного комунального майна та про необхідність повернути орендоване приміщення. Водночас, орендарю було запропоновано прийняти участь у даному конкурсі.

При цьому, апеляційний суд не розглядає в якості доказу копію сторінки журналу реєстрації вихідної кореспонденції відповідача, так як він оформлений належним чином.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що за ініціативою фізичних або юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до ст. 6 цього Закону, орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 3 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" при наявності двох і більше заяв, орендодавець оголошує конкурс на право оренди. Порядок проведення конкурсу визначається, зокрема, органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності (п. 6 ст. 9 Закону).

Як було зазначено вище, 03.09.2016р. Татарбунарською районною радою в газеті "Татарбунарский вестник" (№ 35 від 03.09. 2016р.) розміщено оголошення про проведення конкурсу на передачу в оренду приміщень комунального майна, серед яких виставлений на конкурс об'єкт № 1 в оголошенні - приміщення, що є предметом договору оренди від 26.08.2011р. №2.

Протоколом засідання комісії по проведенню конкурсу на право оренди майна КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» №3 від 10.10.2016р., зазначено, що позивач брав участь у даному конкурсі в якості претендента на оренду об'єктів №1, 2, 4, проте переможцем конкурсу по жодному з об'єктів не став.

Таким чином, апеляційна інстанція звертає увагу не те, що позивач був обізнаний про те, що йому відмовлено в продовжені строку оренди та запропоновано взяти участь в конкурсі на право оренди, більш того, він прийняв участь у зазначеному конкурсі.

Наведене спростовує твердження позивача про те, що для припинення оскаржуваного договору відсутні будь-які підстави, які були б передбачені договором оренди, отже, помилковим є висновок суду першої інстанції про визнання відповідачем орендних правовідносин з позивачем після закінчення строку дії спірного договору оренди.

Посилання позивача на факт оплати оренди приміщення за час фактичного користування об'єктом оренди після припинення дії договору як на підставу продовження терміну дії договору, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», залишені апеляційним судом поза увагою, оскільки згідно з п. 2.8. договору, орендна плата перераховується орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку, проте, жодного рахунку, що був виставлений відповідачем після спливу дії оскаржуваного договору, матеріали справи не містять. Навпаки, за вересень, серпень та жовтень 2016 року, тобто за місяці, що були в користуванні позивача після закінчення терміну дії договору оренди, у платіжних дорученнях, наданих позивачем у якості доказу сплати оренди, зазначено: «орендна плата, згідно договору №2 від 26.08.2011р.».

Крім того, 23.11.2016р. КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» знову звернулась до ПП «МЕДФАРМГРУП» своїм листом №3126 з вимогою негайно звільнити та повернути орендоване приміщення.

Отже, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає переконливими та такими, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкових висновків у мотивувальній частині рішення місцевого суду, але апеляційна колегія цілком погоджується з резолютивною частиною зазначеного рішення, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 85, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Резолютивну частину рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2016р. по справі №916/3069/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 27.03.2017р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Головей В.М.