КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа№ 910/20834/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Кропивної Л.В.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Бовсунівська Л.О.

за участю представників:

від позивача: Льохіна Г.В.

від відповідача: Бойко Х.М., Харченко П.О.

розглянувши

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ

АВАНГАРД"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 24.01.2017 року

у справі № 910/20834/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО

ЧЕРКАСИ"

до Публічного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ

АВАНГАРД"

про стягнення 196823,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" (03115, м.Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРКАСИ" (19603, Черкаська обл., Черкаський район, село Хутори, вул.Центральна, будинок 5, ) 156344 (сто п'ятдесят шість тисяч триста сорок чотири) грн 24 коп. - суми основного боргу, 1311 (тисячу триста одинадцять) грн 45 коп - 3 % річних, 4707 (чотири тисячі сімсот сім) грн 83 коп - інфляційні втрати та 2435 (дві тисячі чотириста тридцять п'ять) грн 45 коп - витрати по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року у справі № 910/20834/16 прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Сітайло Л.Г., Кропивної Л.В.

Представником відповідача подано доповнення до апеляційної скарги,, в якому останній просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних в сумі 4707,83 грн. та 3 % річних в сумі 1311,45 грн.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, 22.12.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Укртепло Черкаси" (далі - теплопостачальна організація) та публічним акціонерним товариством "Птахофабрика "Перше травня" укладено Договір про постачання теплової енергії №457/11/291214/УТЧ від 22.12.2014 року (далі - Договір).

Згідно з п.1 Додаткової угоди від 30.04.2015 року до Договору сторонами замінено публічне акціонерне товариство "Птахофабрика "Перше травня" на публічне акціонерне товариство "Птахогосподарство "Червоний прапор" в особі філії "Птахофабрика "Перше травня" ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор", та внесено відповідні зміни у Договір про постачання теплової енергії №457/11/291214/УТЧ від 22.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи найменування ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор" () змінено на ПАТ "Агрохолдинг Авангард" ().

Відповідно до пункту 1.1. Договору теплопостачальна організація прийняла на себе зобов'язання в опалювальний період 2014 - 2015 рр. надати споживачу послуги: код 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води, а споживач - прийняти і оплатити надані послуги.

Згідно з Додатку № 1 до Договору послуги з теплопостачання надаються за адресами: с.Хутори, вул.Центральна, 2; с.Хутори, провул.Першотравневий, 5/1.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціна 1 Гкал становить 1422,80 грн. без ПДВ для споживачів з приладами обліку теплової енергії та 57,52 грн. без ПДВ за м2 опалювальної площі в місяць опалювального періоду.

Відповідно до п. 4.4. Договору в кінці розрахункового місяця теплопостачальна організація надсилає споживачу Акт приймання-передачі теплової енергії за фактичну спожиту теплову енергію протягом розрахункового місяця та рахунок на наступний місяць, скоригований на суму авансового платежу, який залишився на кінець розрахункового місяця.

На виконання умов Договору сторонами Договору було підписано Акти приймання-передачі теплової енергії №112 від 23.10.2015 року на суму 1504,57 грн., №126 від 23.11.2015 року на суму 3331,56 грн, №142 від 24.12.2015 року на суму 25334,55 грн, №4 від 25.01.2016 року на суму 60302,92 грн, №28 від 24.02.2016 року на суму 47265,59 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками сторін, а відтак приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем своїх зобов'язань за договором.

Акт приймання-теплової енергії за березень 2016 року на суму 29009,30 грн та №54 за квітень 2016 року на суму 9595,75 грн не підписані зі сторони споживача.

Відповідно до п. 4.7 Договору передбачено, що споживач зобов'язується протягом двох календарних днів, від дати надання теплопостачальною організацією акту приймання-передачі теплової енергії, підписати акт приймання-передавання теплової енергії. У разі не підписання споживачем та не надання мотивованої відмови від підписання акту приймання передачі теплової енергії протягом трьох календарних днів, акт вважається погодженим і підписаним Сторонами.

22.07.2016 року позивачем на адресу філії "Птахофабрика "Перше травня" ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор" направлено для підписання акти приймання-теплової енергії за березень 2016 року на суму 29009,30 грн та за квітень 2016 року на суму 9595,75 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 22.07.2016 року та фіскальним чеком від 22.07.2016 року, в зв'язку з чим посилання відповідача на те, що споживачем, яким є за умовами укладеного договору філія "Птахофабрика "Перше травня" ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор", не отримувалися акти за березень 2016 року та квітень 2016 року безпідставні.

В матеріалах справи відсутні докази направлення мотивованої відмови від підписання Актів приймання-передачі теплової енергії за березень 2016 року та квітень 2016 року на адресу позивача, в зв'язку з чим суд першої інстанції на підставі положень п.4.7. Договору дійшов вірного висновку, що зазначені акти є належними доказами, які підтверджують обсяг споживання теплової енергії.

Таким чином у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року позивач надано послуги на загальну суму 176344,24 грн.

Згідно платіжного доручення №811 від 29.01.2016 року від споживача надійшла оплата за надані послуги в розмірі 20000,00 грн, в зв'язку з чим неоплаченими залишилися послуги на суму 156344,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 Цивільного кодексу України не допускається.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 4.2. Договору споживач має вносити на рахунок теплопостачальної організації за 30 календарних днів до початку опалювального сезону аванс у розмірі планового місячного нарахування на підставі рахунку теплопостачальної організації, для забезпечення виконання обов'язків відповідно до п. 1.1. Договору.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що споживач протягом опалювального сезону сплачує аванс у розмірі планового місячного нарахування за 30 календарних днів до початку кожного опалювального місяця на підставі рахунку, наданого теплопостачальною організацією.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів виставлення відповідачу рахунків на оплату авансу у розмірі планового місячного нарахування, а умовами договору не передбачено іншого терміну проведення остаточних розрахунків за надані комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач зобов'язаний був оплатити надані комунальні послуги у строк, встановлений статтею 18 та 20 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", згідно з якою плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Враховуючи те, що законом визначено термін оплати послуг, зазначених в Договорі, посилання відповідача на те, що при визначенні настання строку оплати наданих послуг застосовуються положення ч.2 ст.530 ЦК України, згідно якою настання строку визначено моментом пред'явлення вимоги, безпідставні.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідачем доказів оплати наданих комунальних послуг не надано, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 156344,24 грн. - суми боргу підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що позивач протиправно застосував нові тарифи на теплову енергію, оскільки нові тарифи згідно рішення Хутірської сільської ради №1-6 від 12.11.2015 року до відома споживачів не доводилися, а вказане рішення не оприлюднене спростовуються матеріалами справи, оскільки тарифи, затверджені рішенням Хутірської сільської ради №1-6 від 12.11.2015 року були опубліковані в друкованому органі масової інформації Черкаської районної державної адміністрації, районної ради "Сільські обрії" №50 від 18.12.2015 року. Крім того, вартість комунальних послуг розрахована за тарифами, встановленими в рішенні Хутірської сільської ради №1-6 від 12.11.2015 року, зазначена в актах за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року, які підписані з боку споживача без жодних зауважень.

В зв'язку з порушення відповідачем строків оплати комунальних послуг, позивач нарахував 29518,32 грн - пені, 7957,33 грн - інфляційні втрати, 3003,18 грн - 3 % річних за загальний період з 01.09.2015 року по 28.08.2016 року.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно акту №112 від 23.10.2015 року у жовтні 2015 року вартість комунальних послуг склала 1504,57 грн, в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.11.2015 року по 28.01.2016 року, оскільки 29.01.2016 року згідно платіжного доручення №811 від 29.01.2016 року відповідачем здійснено оплату.

Згідно акту №126 від 23.11.2015 року у листопаді 2015 року вартість комунальних послуг склала 3 331,56 грн, в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.12.2015 року по 28.01.2016 року, оскільки 29.01.2016 року згідно платіжного доручення №811 від 29.01.2016 року відповідачем здійснено оплату.

Згідно акту №142 від 24.12.2015 року у грудні 2015 року вартість комунальних послуг склала 25334,55 грн.

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних та інфляції з суми боргу за грудень 2015 року 17878,27 грн за період з 01.11.2015 року по 29.01.2016 року, однак оскільки прострочення має місце з 21.01.2016 року, позивач має право на нарахування 3 % та інфляції за період з 21.01.2016 року по 28.01.2016 року, оскільки 29.01.2016 року згідно платіжного доручення №811 від 29.01.2016 року відповідачем здійснено оплату.

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних та інфляції з суми боргу за грудень 2015 року 10170,68 грн. за період з 29.01.2016 року по 30.04.2016 року.

Згідно акту №4 від 25.01.2016 року у січні 2016 року вартість комунальних послуг склала 60302,92 грн., в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.02.2016 року по 29.05.2016 року, в межах періоду зазначеного позивачем в розрахунку.

Згідно акту №28 від 24.02.2016 року у лютому 2016 року вартість комунальних послуг склала 47265,59 грн., в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.03.2016 року по 29.06.2016 року, в межах періоду зазначеного позивачем в розрахунку.

Згідно акту №48 у березні 2016 року вартість комунальних послуг склала 29009,30 грн. в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.04.2016 року по 30.07.2016 року.

Згідно акту №54 у квітні 2016 року вартість комунальних послуг склала 9595,75 грн., в зв'язку з чим прострочення має місце з 21.05.2016 року по 28.08.2016 року.

За вірним перерахунком суду першої інстанції розмір 3 % річних склав 1311,45 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних підлягають частковому задоволенню розмірі 1311,45 грн.

За вірним перерахунком суду розмір інфляційних втрат склав 4707,83 грн, з урахуванням того, що в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) та якщо період прострочення має місце з с 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 29518,32 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п. 4.9. Договору в разі несвоєчасної оплати рахунків за використану теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі 0,1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, на момент оформлення платіжного доручення, за кожний день прострочки в оплаті від нарахованої суми.

Згідно зі статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на те, що сторонами передбачено відповідальність у вигляді сплати пені за несвоєчасну оплату рахунків за використану теплову енергію, враховуючи те, що позивачем не надано доказів виставлення відповідачу рахунків на оплату теплової енергії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача міри відповідальності у вигляді сплати пені.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року у справі №910/20834/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/20834/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Сітайло