Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" квітня 2017 р. Справа № 906/78/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Власюк В.А. (довіреність від 05.01.17)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 64791,38 грн

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 64791,38 грн, з яких: 62843,71 грн. кредитної заборгованості, в тому числі простроченої заборгованості з березня 2016 року - 15571,31 грн; 1922,46 грн заборгованості по процентам, 23,67 грн пені за прострочення сплати кредиту та 1,54 грн пені за прострочення сплати процентів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "за не запитом".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник, відповідач) укладено кредитний договір №0 (а.с.9).

Відповідно до пп.1.1 кредитного договору, банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в національній валюті України в сумі 260000,00 в порядку і на умовах, визначених цим договором.

На виконання умов договору Банк надав відповідачу кошти в розмірі 260000,00грн., що підтверджується банківською випискою від 28.12.2007 (а.с.28).

Згідно п.1.2.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але не пізніше 13.12.18, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений додатковою угодою. Позичальник зобов'язався повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору.

Відповідно до п.1.3. договору за користування кредитними коштами за даним договором встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. За користування кредитними коштами понад передбачений договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 16%. Нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Позичальник зобов'язався сплачувати проценти у строк з 01 по 25 число кожного місяця.

Відповідач, у свою чергу, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, з порушенням встановлених графіком строків повернення кредиту і процентів за кредитом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З виписки по кредитному договору за період з 28.12.07 по 11.01.17 (а.с.30-32) вбачається, що до звернення позивача з позовом до суду відповідачем всього за кредитним договором сплачено 197156,29грн. При цьому, останній платіж Позичальником здійснено 01.11.16.

Згідно п.5.5 договору, у випадку порушення Позичальником термінів повернення кредиту (основної суми боргу) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш, ніж 5 (п'ять) календарних днів, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором у порядку, визначеному розділом 11 договору (а.с.14).

З врахуванням розділу 11 договору, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ст.ст.525, 611 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п.2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. цього договору та/або настання обставин, які передбачені вищевказаними пунктами, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2. даного договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. У цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений Банком заново термін у повному обсязі. У будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаної вимоги Позичальнику.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У матеріалах справи знаходиться вимога позивача №30-12/35713 від 03.10.16 (а.с.25) про виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №0 від 13.12.07 протягом 31 календарного дня з моменту отримання даної вимоги сплативши публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" заборгованість по кредиту та нарахованих відсотках в повному обсязі.

Вказана вимога отримана відповідачем 11.10.16, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.27).

Проте, станом на день звернення позивача з позовом до суду вимога Банку залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Таким чином, враховуючи наявність боргу за кредитом у сумі 62843,71грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1922,46грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с.33-41).

Стаття 1054 ЦК України та п.1.3 договору, передбачає обов'язок позичальника, крім повернення коштів отриманих в кредит, сплатити проценти за користвання цими коштами.

Перевіривши розрахунок суми боргу за нарахованими процентами, наданий позивачем, суд приходить до висновку про його правильність, тому позов у цій частині підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за прострочення сплати нарахованих процентів, яка згідно розрахунку позивача становить відповідно 23,67грн. і 1,54грн. (а.с.41,42).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ст.549 ЦК України).

Згідно пп.7.6 кредитного договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ст.611 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому числі, й за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених пп.4.3, 4.4, 4.5, 4.7 цього договору. Розмір зазначеної в цьому пункті договору неустойки встановлюється рівним 5000,00 гривень.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору, за порушення Позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, Банк має право вимагати від Позичальника, а Позичальник при цьому зобов'язаний сплатити Банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку 0,4% річних від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом "факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але, в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України.

Перевіривши наданий розрахунок суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і за несвоєчасне погашення процентів, суд приходить до висновку про його правильність, тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з'явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (11100, АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (04070, м.Київ, Подільський район, вул. Андріївська, 2/12; поштова адреса: м.Київ, вул.Мечникова,11; код 09807750):

- 62843,71грн - боргу за кредитом;

- 1922,46грн - боргу за нарахованими процентами;

- 23,67грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту;

- 1,54грн - пені за прострочення сплати процентів;

- 1600,00грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повідом.)