РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017№910/1308/17

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп"

про стягнення 75 000,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю від 23.12.2016;

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22 березня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (далі - відповідач) про стягнення 80 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором оренди нежилого приміщення № 14/05 Б від 14.05.2013 року в частині здійснення оплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 порушено провадження у справі № 910/1308/17, її розгляд призначено на 15.02.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.02.2017 року суд відклав вирішення питання про прийняття до розгляду поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог до встановлення фактичних обставин у справі.

Представник відповідача в судове засідання 15.02.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 06.03.2017 року.

У судовому засіданні 06.03.2017 представник позивача надав додаткові документи по справі.

Представник відповідача в судове засідання 06.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.03.2017 винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.03.2017.

У судовому засіданні 22.03.2017 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до поданої заяви позивач просив стягнути з відповідача 75 000,00 грн. основного боргу.

Враховуючи норми ст. 22 ГПК України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Представник відповідача в судове засідання 22.03.2017 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.03.2017 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04071, АДРЕСА_1 на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2013 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (орендар) укладено Договір оренди нежилого приміщення № 14/05 Б (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору орендодавець надає орендареві в тимчасове платне користування нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно пункту 1.4. Договору об'єкт надається орендареві для використання в якості спеціалізованого бару-магазину роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновою продукцією та продуктами харчування,та розміщення офісу для здійснення статутних завдань орендаря. Режим роботи бару-магазину і офісу визначається орендарем самостійно.

Пунктом 3.4. Договору сторони погодили, що строк оренди встановлюється з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкту оренди по 25.04.2016 року включно.

Відповідно до пункту 4.3.2. Договору орендар зобов'язується своєчасно здійснювати орендні платежі, а також платежі за надані комунальні та експлуатаційні послуги.

Орендна плата за один місяць користування загальною площею орендованого об'єкта становить гривневий еквівалент 5 300 доларів США, що становить 42 400,00 грн. (пункт 5.2. Договору).

Згідно з пунктом 5.5. Договору орендар щомісяця платить орендну плату за даним Договором шляхом безготівкового розрахунку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10-го числа поточного місяця. Оплата провадиться в гривнях по офіційному курсу НБУ станом на останній день місяця, що передував місяцю в якому здійснюється оплата.

Відповідно до Акту приймання-передачі № 1 від 01.06.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв в користування нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 44,20 м. кв.

23.04.2016 року між сторонами укладено Угоду про розірвання договору оренди нежилого приміщення № 14/05 Б від 14.05.2013 року (далі - Угода).

Відповідно до пункту 1 Угоди сторони погодили подовжити дію Договору оренди нежилого приміщення № 14/05 від 14.05.2013 року до 30.05.2016 року.

Керуючись пунктом 7.1. Договору сторони дійшли згоди з 30 травня 2016 року розірвати Договір нежилого приміщення зі всіма додатками та додатковими угодами до нього (пункт 2 Угоди).

Пунктом 4 Угоди сторони погодили, що враховуючи наявність заборгованості орендаря по орендним платежам. Сторони зобов'язуються провести всі фінансові розрахунки та здійснити передачу одна одній всіх належних бухгалтерських документів стососовно виконання Договору оренди до 22.07.2016 року.

Погашення заборгованості по орендним платежам орендар зобов'язується виконати наступним графіком:

29.04.2016 - 30 000,00 грн. - погашення заборгованості за лютий 2016 року.

20.05.2016 - 30 000,00 грн. - погашення заборгованості за березень 2016 року.

24.06.2016 - 30 000,00 грн. - погашення заборгованості за квітень 2016 року.

Погашення заборгованості за травень 2016 року виконується за рахунок гарантійного платежу (сплата за останній місяць), який було виконано 23.05.2013 у розмірі 42 400,00 грн.

25.05.2016 року сторонами складено Акт приймання-передачі, який свідчить про повернення орендарем і прийняття орендодавцем нежитлового приміщення, загальною площею 44,20 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_3

Позивач зазначає, що відповідач наявну заборгованість за користування об'єктом оренди за лютий, березень, квітень погасив частково, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 75 000,00 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі майна в оренду, користування ним відповідачем у спірний період та існування за відповідачем станом на момент звернення позивача до суду заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 75 000,00 грн.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України, враховуючи умови Угоди про розірвання договору оренди нежилого приміщення № 14/05 Б від 14.05.2013 року, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

Частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за договором оренди виконав своєчасно та в повному обсязі, відповідно до їх умов.

Відповідачем не було надано суду доказів в спростування обставин, викладених у позові.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів у розмірі 75 000,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (04071, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 35363688) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (09117, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 75 000 (сімдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2017

Суддя М.Є. Літвінова