ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" березня 2017 р.Справа № 916/299/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ

про стягнення 55382 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ, у якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 55382 грн., з яких 36400 грн. основний борг, 2602 грн. 30% річних за користування чужими грошовими коштами, 5460 грн. розмір штрафу за прострочення оплати товару та 10920 грн. штраф за не укладання Договору забезпечення виконання зобовязання.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином, шляхом надіслання ухвал суду на адресу реєстрації, однак надіслана кореспонденція суду повернулась без вручення, з відміткою, про відсутність адресата за адресою, про що вбачається з відповідної відмітки поштової організації на поштових відправленнях, які повернулись до суду.

З огляду на те, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, те, що адреса, на яку направлялось поштове відправлення, є адресою місцезнаходження юридичної особи відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

18 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №С0901478 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити на умовах даного Договору сільськогосподарську продукцію насіннєвий матеріал в асортименті, іменований надалі товар.

Згідно до п. 1.2. Договору, асортимент, ціна, кількість і строк поставки товару обумовлюється сторонами в специфікації на кожну партію товару, що є невідємною частиною договору (додаток №1).

Пунктом 1.1. Специфікації №1, що є додатком №1 до Договору купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року визначено, що Продавець зобовязується поставити Покупцем, а Покупець прийняти й оплатити на умовах основного Договору товар у наспаному асортименті, за ціною й у кількості, а саме: насіння гібриду кукурудзи НС 2016 (IV фр), кількістю 65 мішків, за ціною у загальній сумі 36400 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість товару складається із загальної суми товарів поставлений відповідно до Специфікацій, які є невідємною частиною даного договору. Сторони дійшли згоди, що ціна товар та загальна сума товару по договору буде визначатися у додатку (додатках) специфікації до даного Договору у національній валюті України )гривня).

На підставі діючих цін Продавця визначається ціна товару на дату підписання специфікацій (додатків). (п. 4.1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору, поставка товару на умовах даного договору здійснюється продавцем у період до 20 квітня 2016р.

Положеннями п. 4.2. Договору сторони погодили порядок розрахунків. Оплату в грошовій формі Покупець зобовязаний виконати наступним чином платіж у розмірі 36400 грн. за поставлений за договором товар Покупець зобовязаний здійснити у строк до 01 жовтня 2016р.

На виконання умов укладеного Договору купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння були виконання зобовязання щодо поставки товару, що підтверджується видатковою накладною № С0901358 від 18.04.2016р. на суму 36400 грн., яка підписана та скріплена печаткою з обох сторін. (а.с. 16).

Відповідний товар за Договором купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року було отримано ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності №18 від 18 квітня 2016р., копія якої міститься в матеріалах справи. (а.с.17).

Однак, зобовязання з боку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ щодо оплати вартості отриманого товару у розмірі 36400 грн. за умовами Договору, виконані не були, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 36400 грн. вартості поставленого з боку позивача товару, яка станом на момент розгляду справи є несплаченою.

Відповідно до п. 4.6. Договору, при здійсненні Покупцем оплати Товару після строку, зазначеного п. 4.2. даного Договору, Покупець в порядку ч.5 ст. 694 Цивільного кодексу України зобовязаний сплатити відсотки за користування коштами в розмірі 30% річних від простроченої суми, що підлягає оплаті згідно до п. 4.1. Договору. Відсотки нараховуються від дня коли товар повинен бути оплачений (п. 4.2.) і до дня його фактичної оплати на суму просоченого платежу за весь період прострочення.

Оплата відсотків, передбачена п. 4.6. даного Договору, є оплатою за користування чужими грошовими коштами, що визначена ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 7.1. Договору, у випадку якщо Покупець не зробить оплату строки, згідно п. 4.2. Договору, він несе майнову відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 15% від вартості товару.

У звязку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного договору щодо сплати вартості отриманого товару, позивачем, відповідно до вимог п. 4.6. Договору було здійснено нарахування 30% річних за період з 02.10.2016р. по 28.12.2016р. на суму 2602 грн. та заявлено до стягнення, відповідно до п. 7.1. штраф, розмір якого становить 5460 грн.

Положеннями п. 6.1. Договору сторони погодили, що як забезпечення виконання зобовязань Покупцем по оплаті товару в розмірі загальної вартості товару поставлені за даним договором і в строки, визначені даним договором Покупець зобовязаний у строк до 31.05.2016р. (включно) надати Продавцеві забезпечення виконання зобовязань за цим Договором у вигляді застави майбутнього врожаю 2016р., а саме передати в заставу майбутній врожай посіві товарного соняшника загальною площею 26 га. Площу поля сторони визначають із розрахунку 1 міш=0,4 га поля посівом товарного соняшника. Застава майбутнього врожаю оформлюється в письмовій формі шляхом укладання Договору застави майбутнього врожаю.

Відповідно до п. 6.2. Договору сторони, підписуючи даний Договір, погодили наступні умови: у випадку не надання визначеного в цьому розділі забезпечення зобовязання Покупець несе відповідальність передбачену п. 7.4. даного Договору. Відсутність предмета застави в Покупця не позбавляє права Продавця застосовувати штраф, а Покупця нести відповідальність у вигляді сплати штрафу згідно п. 7.4. даного договору.

Згідно п. 7.4. Договору, у випадку не надання визначеного п. 6.1. даного договору забезпечення зобовязань або несвоєчасного його оформлення Покупець несе майнову відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 30% від вартості поставленого товару.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не було виконано умови п. 6.1. Договору, позивачем було застосовано штраф у вигляді 30 % від вартості поставленого товару, що становить 10920 грн.

Позовні вимоги позивача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року та направлено на стягнення грошових коштів у розмірі 55382 грн., з яких 36400 грн. основний борг, 2602 грн. 30% річних за користування чужими грошовими коштами, 5460 грн. штрафу за прострочення оплати товару та 10920 грн. штраф за не укладання Договору забезпечення виконання зобовязання.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі укладеного між ними 18 квітня 2016р. Договору купівлі-продажу №С0901478.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: видатковою накладною № С0901358 від 18.04.2016р. на суму 36400 грн., яка підписана та скріплена печаткою з обох сторін, у звязку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача за Договором купівлі-продажу №С0901478 від 18 квітня 2016 року заборгованості по сплаті 36400 грн. боргу за поставлений товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Приписами ст. 536 Цивільного кодексу України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.6. Договору, у звязку з прострочення оплати вартості поставленого товару за умовами п. 4.2. Договору з боку відповідача, позивачем здійснено нарахування 30% річних за період з 02.10.2016р. по 28.12.2016р. Так, відповідно до такого розрахунку за відповідачем рахується заборгованість зі сплати 30% річних у розмірі 2602 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення нарахованих 30% річних та вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення з відповідача правомірними.

Положеннями п. 7.1. Договору визначено, що у випадку якщо Покупець не зробить оплату строки, згідно п. 4.2. Договору, він несе майнову відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 15% від вартості товару.

Отже, заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 15% від вартості товару, який становить грошову суму у розмірі 5460 грн., є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 6.2. Договору сторони, підписуючи даний Договір, погодили наступні умови: у випадку не надання визначеного в цьому розділі забезпечення зобовязання Покупець несе відповідальність передбачену п. 7.4. даного Договору. Відсутність предмета застави в Покупця не позбавляє права Продавця застосовувати штраф, а Покупця нести відповідальність у вигляді сплати штрафу згідно п. 7.4. даного договору.

Згідно п. 7.4. Договору, у випадку не надання визначеного п. 6.1. даного договору забезпечення зобовязань або несвоєчасного його оформлення Покупець несе майнову відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 30% від вартості поставленого товару.

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ були порушені умови п. 6.1. Договору щодо зобовязання надати Продавцеві забезпечення виконання зобовязань за цим Договором у вигляді застави майбутнього врожаю 2016р., у звязку з чим заявлений штраф у розмірі 30% від вартості поставленого товару, який становить грошову суму у розмірі 10920 грн., є заявленим правомірно та таким, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ грошових коштів у розмірі 55382 грн., з яких 36400грн. основний борг, 2602 грн. 30% річних за користування чужими грошовими коштами, 5460грн. розмір штрафу за прострочення оплати товару та 10920 грн. штраф за не укладання Договору забезпечення виконання зобовязання.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ (66810, Одеська область, Ширяївський район, село Миколаївка, вул. Жугана, буд. 87; код 38477035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння (64032, Харківська область, Кегичівський район, с. Красне; код 30773793) грошові кошти у розмірі 55382 (пятдесят пять тисяч триста вісімдесят дві) грн., з яких 36400 (тридцять шість тисяч чотириста) грн. основного боргу, 2602 (дві тисячі шістсот дві) грн. 30% річних за користування грошовими коштами, 5460 (пять тисяч чотириста шістдесят) грн. розмір штрафу за прострочення оплати товару та 10920 (десять тисяч девятсот двадцять) грн. штраф за не укладання договору забезпечення виконання зобовязань.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮГ-УРОЖАЙ (66810, Одеська область, Ширяївський район, село Миколаївка, вул. Жугана, буд. 87; код 38477035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма „Українське насіння (64032, Харківська область, Кегичівський район, с. Красне; код 30773793) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Повний текст рішення складено 31 березня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко