ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 р. Справа №917/43/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ", 03680, м. Київ, вул. Радищева, 12/16

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", 37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул. Будька, 45А

про стягнення 61036,71 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 директор

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н 27.09.2016 р.

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 89/12 від 15.03.2012 р. в розмірі 61 036,71 грн.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що обов"язок оплати товару є не лише момент поставки товару, але й передання постачальником товару разом із супровідними документами, складеними та оформленими належним чином; відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р №168/704 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року № 168/704, первинні документи - це документи, що створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, в порушення вказаного надані позивачем накладні не містять прізвищ та посад осіб, що їх підписали; в зв"язку з невиконанням позивачем обов"язку щодо передачі належним чином оформлених видаткових накладних відповідач за ч.3 ст.538 ЦК України зупинив виконання обов"язку щодо оплати товару.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

15 березня 2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (Покупець) укладено Договір поставки № 2139 від 20.11.2014 р. (далі Договір, а.с.8-10).

За умовами Договору, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар в асортименті і за цінам вказаними в Специфікації, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах Договору (п.п.1.1. Договору).

Товар поставляється за ціною, наведеною в Специфікації (п.2.1). Загальна вартість визначається на підставі накладних інших товарно-супровідних документах (п. 2.3). Товар, що поставляється, повинен відповідати по кількості - кількість вказана в видаткових накладних, по якості - сертифікату якості (п. 3.1).

Відповідно до п.3.3 Договору, у випадку виявлення невідповідності Товару за кількісними або якісними характеристиками умовам Договору, товарно-супровідним документам участь представника Постачальника у прийомці Товару є обов"язковою.

Товар поставляється партіями на підставі замовлень Покупця (п.4.2). Прийняття Покупцем партії Товару за накладною чи іншими товарно-супровідними документом свідчить про виконання узгодженого сторонами замовлення на поставку відповідної партії Товару (п.4.4)

Розділом 5 Договору визначено порядок розрахунків за Товар. Оплата кожної поставленої партії Товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування належної до оплати суми на поточний банківський рахунок Постачальника (п.5.1 Договору). Товар поставляється на умовах відстрочення оплати Товару протягом 5 банківських днів (п.5.2). Постачальник вправі відмовити Покупцю у наданні відстрочки оплати Товару у разі наявності простроченої заборгованості Покупця перед Постачальником по передніх поставках (п.5.4)

Відповідно до п. 7.1 Договору, Постачальник зобов"язаний поставляти Товар Покупцю на умовах визначених даним Договором; приймати здійснену Покупцем оплату. Згідно з п. 7.2 Договору, Покупець зобов"язаний приймати від Постачальника Товар по накладним на умовах та в порядку визначеними даним Договором; у визначені Договором строки проводити оплату придбаного Товару.

Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2012 року (п.п.12.1), а у випадку якщо до моменту закінчення строку дії Договору жодна із сторін не заявить про припинення шляхом направлення іншій стороні відповідного письмового повідомлення, він вважатиметься продовженим на наступний рік.

До договору Сторонами вносились зміни, шляхом укладення та підписання Додаткової угоди від 10.12.2014р. (арк.с. 11).

Відповідно до наданої позивачем видаткової накладної № РН-0001603 від 29.09.2015р. (а.с.12, на виконання умов договору Постачальником було поставлено, а Покупцем отримано Товар - закваску, на суму 66 346,80 грн. Вказана накладна містить підписи представників обох сторін та скріплена печатками товариств. Факт поставки товару підтверджують також довіреністю на представника №982 від 29.09.2015р. (а.с.13) та рахунком-фактурою №СФ-0001732 від 29.09.2015р. (а.с.14) Рахунок містить відмітку про сплату вартості товару протягом 2-х робочих днів.

Згідно банківської виписки БВ -0000369 від 28.10.2015р. ТОВ "Лозівський молочний завод" розрахувалося за поставлений товар частково, в розмірі 5 309,29 грн. Станом на 27.12.2016р. несплаченою залишається сума в розмірі 61 036,71 грн.

Таким чином, станом на 27.12.2016р. несплаченою залишається сума в розмірі 61 036,71 грн.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Підписана між сторонами видаткова накладна №РН-0001603 від 29.09.2015р. підтверджується факт поставки товару позивачем та його отримання відповідачем на суму 66 346,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 5.2 Договору, Товар поставляється на умовах відстрочення оплати Товару протягом 5 банківських днів. Постачальник вправі відмовити Покупцю у наданні відстрочки оплати Товару у разі наявності простроченої заборгованості Покупця перед Постачальником по передніх поставках (п.5.4). Відповідно до виставленого рахунку-фактури №СФ-0001732 від 29.09.2015р. Рахунок дійсний до сплати впродовж 2-х робочих днів.

Як встановлено судом, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за Договором поставки №89/12 від 15.03.2012р. здійснив частково.

Відповідач у відзиві факт отримання товару від позивача не заперечує, лише посилається на невірне оформлення видаткової накладної, в зв"язку з чим ТОВ "Лозівський молочний завод" призупинив оплату товару за Договором.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача проти позову з тих мотивів, що ненадання позивачем належним чином оформлених накладних, позбавляють позивача права вимагати оплату за поставлений товар, судом визнаються необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не звертався до позивача з вимогою про передачу документів, також не заявляв про відмову від договору поставки та не заявляв про повернення товару продавцеві.

Отже, за ст. 666 ЦК України сам факт ненадання визначених договором документів на товар не є підставою для відмови від оплати вартості такого товару.

Крім того, наявна в матеріалах справи видаткова накладна підписана та скріплена печаткою відповідача без жодних зауважень.

Згідно ч.4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов"язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов"язку, друга сторона повинна виконати свій обов"язок.

З огляду на викладене, заперечення відповідача не є підставою для не проведення оплати отриманого ним товару.

Згідно з статтями 525, 530, 610, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 61 036,71грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з покладенням судових витрат, відповідно до ст.49 ГПК України, на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 45А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ" (03680, м. Київ, вул. Радищева, 12/16, ) заборгованість за Договором поставки №89/12 від 15.03.2012р. у розмірі 61 036,71 грн., та витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.03.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.