ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2017 Справа № 905/189/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», Донецька область, м. Лиман

про: стягнення недостачі у розмірі 16352,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Ігнатов С.Є. за довіреністю №2159 від 11.11.2016р.;

від відповідача: Чаруковський Р.В. за довіреністю №Ц/3-04/294-г від 25.10.2016р.

Позивач, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», Донецька область, м. Лиман про стягнення недостачі у розмірі 16352,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги №ДФ/100147 від 30.12.2015р., накладні: №491344406 від 29.06.2016р., №49251333 від 04.07.2016р., №49244890 від 04.07.2016р., №48870042 від 16.07.2016р., №48935639 від 16.07.2016р., комерційні акти: №РА002877/31 від 09.07.2016р., №АТ002876/38 від 09.07.2016р., №АТ002882/36 від 09.07.2016р.

02.03.2017р. через канцелярію суду представник відповідача надав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.03.2017р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 27.03.2017р. та відкладено розгляд справи на 22.03.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав уточнення до позовної заяви №547 від 21.03.2017р. Також, через канцелярію суду надав заяву про уточнення позову, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить стягнути з відповідача недостачу у розмірі 7868,31 грн., у зв'язку з арифметичною помилкою.

Суд розглядає справу з урахуванням наданої заяви, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Сума недостачі складає 7868,31 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Через канцелярію суду надав письмові пояснення №2022/213 від 21.03.2017р., в яких зазначає, що загальна недостача з урахуванням норми природної втрати складає 5690 кг, при заявленій у позові недостачі 14190 кг., відповідно п.27. Правил видачі вантажів та просить суд врахувати це при розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

30.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (надалі - Виконавець) та Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (надалі - Вантажовласник) був укладений Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги №ДФ/100147 (надалі - Договір), на підставі якого Вантажовласник зобов'язується пред'являти Виконавцю у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним, або прибувають на його адресу. Передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження залізницею здійснюється через автоматизовану систему «МЕСПЛАН» (АС «МЕСПЛАН») з накладанням ЕЦП, у цьому випадку місячне замовлення у паперовому вигляді не надається (п.2.1. Договору).

Відповідно до ч.1. ст. 909 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України), за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3. ст. 909 ЦК України та ч.2. ст. 307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

04.07.2016р. за накладною №49251333, 16.07.2016р. за накладними №48870042, №48935639, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (надалі - Вантажовідправник) зі станції відправлення Південнодонбаське Донецька залізниця на станцію Новогродівка Донецької залізниці відвантажив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦОФ «Селидівська» (надалі - Вантажоотримувач) у вагонах: №60741428, №60606761, №63763619, №60223666 вантаж - вугілля кам'яне не зазначене в алфавіті. При оформленні вказаних залізничних накладних відправником вказано масу вантажу у вагонах: №60741428 - нетто 66800 кг., №60606761 - нетто 65000 кг., №63763619 - нетто 73580 кг., №60223666 - нетто 3800 кг., Відповідно до накладних вантаж маркований поздовжньою смугою жовтого кольору 200мм по всій довжині вагона, поверхня вантажу нижче бортів вагона, вологість вантажу 6,8%.

Під час прибуття вагону на станцію призначення Новогродівка Донецької залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції, з посиланням на складені цією ж станцією акти загальних форм: №23 від 08.07.2016р., №59 від 09.07.2016р., було здійснено комісійне переважування спірних вагонів: №60741428, №60606761, №63763619, №60223666.

За результатами комісійного переважування спірних вагонів складені комерційні акти №РА002877/31 від 09.07.2016р., №АТ002876/38 від 09.07.2016р., №АТ002882/36 від 09.07.2016р., відповідно до яких за наслідками комісійної перевіски вагонів, виявилось у вагонах: №60741428 - брутто 89000 кг., тара з брусу 24000 кг., нетто 65000 кг., що менше документа на 1800 кг., №60606761- брутто 88000 кг., тара з брусу 24500 кг., нетто 63500 кг., що менше документа на 1500 кг., №63763619 - брутто 88900 кг., тара з брусу 23200 кг., нетто 61820 кг., що менше документа на 5880 кг., №60223666 - брутто 26600 кг., тара з брусу 23800 кг., нетто 2800 кг., що менше документа на 500 кг.

У комерційному акті №РА002877/31 від 09.07.2016р. також відображено, що поверхня вантажу нижче бортів вагона, маркований поздовжньою смугою жовтого кольору 200мм по всій довжині вагона, над 6,7 люками поглиблення 240см.х90см.х90см. У місцях поглиблень маркування порушено. Течі вантажу на станції Новогродівка немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Під час повторної перевіски нестача підтвердилася. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає по штату.

У комерційному акті №АТ002876/38 від 09.07.2016р. також відображено, що поверхня вантажу нижче бортів вагона, маркований поздовжньою смугою жовтого кольору 200мм по всій довжині вагона, над 1,2 люками з правого боку поглиблення 150см.х90см.х90см. У місцях поглиблень маркування порушено. Течі вантажу на станції Новогродівка немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Під час повторної перевіски нестача підтвердилася. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає по штату.

У комерційному акті №АТ002882/36 від 09.07.2016р. також відображено, що у вагоні №63763619 поверхня вантажу нижче бортів вагона 60 см., маркований поздовжньою смугою жовтого кольору 200мм по всій довжині вагона, над 1,2 люками поглиблення 50см.х150см.х60см, у місцях поглиблень маркування відсутня та у вагоні №60223666 погрузка пагорбом, що не маркована. Течі вантажу на станції Новогродівка немає. Вагони прибули у технічному відношенні справны. Під час повторної перевіски нестача підтвердилася. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає по штату.

Комерційні акти підписані належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Згідно із ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

У відповідності з п.4. ч.3. ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами за визначенням статей 32 - 36 ГПК України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язується доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Ст. 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за берігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за езбереження втрату, нестачу, псування, ошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту, ч.2. ст. 924 ЦК України.

Суд приймає до уваги встановлені актом сліди доступу до вантажу, порушення маркування у спірних вагонах. Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладних, засвідчено належними доказами - комерційними актами: №РА002877/31 від 09.07.2016р., №АТ002876/38 від 09.07.2016р., №АТ002882/36 від 09.07.2016р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч.2. ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені п.27. Правил видачі вантажу, затвердженихнаказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції №862/5083 від 24.11.2000р., у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірних накладних у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Недостача згідно вищезазначеного комерційного акту складає у вагонах: №60741428 - 1800 кг., №60606761- 1500 кг., №63763619 - 5880 кг., №60223666 - 500 кг.

Згідно п.27. Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 7868,31 грн. Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично вірним.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті, своїх зобов'язань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст. 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», Донецька область, м. Лиман про стягнення недостачі у розмірі 7868,31 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5; код ЕДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ) на користь Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4; ) суму збитків у розмірі 7868,31 грн., судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99