ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 Справа №917/85/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", 01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2 в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта", 39605, м. Кременчук, вул. Перемоги, 32/5

до Публічного акціонерного товариства "ВЕПР", 39631, м. Кременчук, вул. Київська, 64

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Віва", вул. Київська, буд. 64а, м. Кременчук, 39000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Кременчуцької ТЕЦ ПАТ "Полтаваобленерго", вул. Свіштовська, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39000.

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №136 від 23.12.2016; ОСОБА_4, довіреність №19 від 10.03.2017

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність б/н від 26.01.2017

від третіх осіб: не зявилися

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном, а саме: будівлею пункту обліку теплової енергії, площею 25,6 кв. м. (інв. №10001903) шляхом знесення встановленої огорожі навколо будівлі пункту обліку теплової енергії, площею 25,6 кв.м. (інв. №10001903), що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 64.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що встановлена відповідачем металева огорожа унеможливлює здійснення позивачем права користування та розпорядження будівлею пункту обліку теплової енергії.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у запереченні на позов зазначив, що пункт обміну тепла не був предметом договору купівлі - продажу від 03.05.2001, в переліку обєктів продажу його як окремої будівлі немає, оцінка вартості даної будівлі не робилася; пункт обліку теплової енергії з самого початку затвердження меж знаходився на території ПАТ «ВЕПР»; огорожа зроблена по встановленим координатам згідно земельного кадастру і межі не змінювалися; даний обєкт експлуатувався підприємством виключно за призначенням, відповідно ПР-34-70-010-85 по 1-й групі обліку; даний обєкт обслуговується ТК-13/28 та ТК-13/29 і знаходиться на обліку в Кременчуцькій філії ВАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької ТЕЦ.

Також, відповідач зазначив, що виробничі площі які були продані ДАК «Придніпровські магістральні нафтопроводи» на даний час не внесені в реєстр Фонду Державного майна України та в статутний фонд ПАТ «Укртранснафти», не значаться на балансі позивача.

Треті особи письмових пояснень по суті предмету спору не надали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта», створеного відповідно до рішення спостережної ради Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 28 липня 2001 року на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.06.2001 №256-р Про утворення ВАТ Укртранснафта внаслідок реорганізації шляхом злиття ДАТ Магістральні нафтопроводи Дружба (м. Львів) та ДАТ Придніпровські магістральні нафтопроводи (м. Кременчук) та є првонаступником всіх його майнових та немайнових прав та обовязків (копія Статуту в матеріалах справи).

Відкрите акціонерне товариство «Кременчуцьке автотранспортне підприємство 1536» (Продавець) та Державне акціонерне товариство «Придніпровські магістральні нафтопроводи» (правонаступником якого стало ПАТ Укртранснафта) уклали договір купівлі-продажу від 03.05.2001 (реєстр. №2647).

Згідно з пунктом 1.1 Продавець зобовязується передати у власність Покупця наступне майно:

будівля адміністративного корпусу (літ. А) нежитловою площею 288,1 м.кв.; будівля побутових приміщень (літ. Б, В, Г) нежитловою площею 117,6 м.кв.; будівля майстерні по ремонту автомобілів (літ. Д) нежитловою площею 670,5 м.кв; будівля ТО - 2 (літ. Е) нежитловою площею 1111,0 м.кв.; будівля складу ПАРМ (літ. 3) нежитловою площею 478,1 м.кв., які знаходяться за адресою: 39631 м. Полтавська область м. Кременчук, вул. Київська 64, розташовані на земельній ділянці площею 1,5 га Покупець зобов'язаний прийняти майно і сплатити за нього ціну згідно умов визначених даним договором.

Майно включає невід'ємні пристрої, устаткування, інвентар та ін. згідно переліку вказаному в книзі № Н - 2 за № 652 Кременчуцького інвентар бюро: мережі зв'язку по території і 2 (два) телефонних номери; підвал; стовпи освітлення території; огорожа; каналізація по території; водопровід; ливневі колодязі траси; лінії електропередач; зовнішня електромережа; опалювальна мережа № 1, № 2; кранбалки - 3 шт.; опалювальний трубопровід.

Отже, на балансі філії «ПДМН» ПАТ Укртранснафта обліковується нерухоме майно- будівлі і споруди загальною площею 2665,3 м.кв., розташовані за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 64-а, у тому числі будівлі побутових приміщень (літ. Б, В, Г) нежитловою площею 117,6 м.кв.

Будівля літ. Г по вул. Київській, 64 в місті Кременчук відповідно до Інвентаризаційної справи № 2879 є пунктом обліку площею 25,6 м.кв.

Відповідно до схематичного плану земельної ділянки виробничих будівель по вул. Київській, 64-а у місті Кременчук, наданої позивачем, будівля побутових приміщень-пункт обліку позначена літерою Г .

Територія, на якій розміщені придбані будівлі, межує з територією відповідача ПАТ «ВЕПР» (правонаступник ВАТ «Кременчуцьке автотранспортне підприємство 1536»).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що навколо будівлі побутових приміщень, позначеної літ. Г площею 25,6 м.кв. відповідачем встановлено металеву огорожу.

01.07.2016 Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Корпоративний фонд «Укртранснафта» уклали договір позички №1.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору позивач ОСОБА_6 (позивач) передав Користувачу у тимчасове користування наступне нерухоме майно будівлі, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 64, загальною площею 2665,3 кв.м, в тому числі будівля пункту обліку, позначену літерою Г площею 25,6 кв.м (копія договору в матеріалах справи).

01.07.2016 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ВІВА» і ТОВ Корпоративний фонд «Укртранснафта» уклали договір №1, відповідно до якого ТОВ «ВК ВІВА» прийняло у тимчасове користування приміщення загальною площею 2665,3 кв.м та земельну ділянку площею 4634 кв.м.

На зазначеній орендованій земельній ділянці знаходиться спірний обєкт - будівля пункту обліку позначена літерою Г площею 25,6 м.кв.

Листом № 431 від 22.11.2016 Орендар - ТОВ «ВК ВІВА» повідомило ПАТ "Укртранснафта в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта" (Правонаступник, власник приміщення), що 21.11.2016 невідомими особами вибито отвір у цегляному паркані та встановлено огорожу навколо будівлі електричної підстанції, будівлі побутового приміщення пункту обліку теплової енергії та частини приміщення будівлі ТО-1, які знаходяться на території, що належить ПАТ "Укртранснафта".

Позивач вважає, що, металеву огорожу навколо спірної будівлі встановлено працівниками ПАТ ВЕПР.

Листом від 22.07.2016 № 91-07/4632 позивач повідомив відповідача про забезпечення доступу до будівель разом з техніком КП Кременчуцьке БТІ з метою проведення обмірних робіт з поточної інвентаризації будівель.

Проте, як зазначає позивач, дана вимога була проігнорована відповідачем і доступу до будівлі не надано.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном, а саме: будівлею пункту обліку теплової енергії, площею 25,6 кв.м. (інв. №10001903) шляхом знесення встановленої огорожі навколо будівлі пункту обліку теплової енергії, площею 25,6 кв.м. (інв. №10001903), що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 64.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду та на час розгляду справи, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог чинного законодавства, судом при прийнятті рішення про усунення перешкод має бути встановлений факт активних цілеспрямованих дій щодо створення відповідачем таких перешкод. Із зазначеним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову, а також відсутність між сторонами договірних відносин щодо майна, стосовно якого виник спір. Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 27.05.2015 при розгляді справи №6-92 цс 15 зробив правовий висновок, відповідно до якого передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Відповідно до ст. 82 ГПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч. 1 ст. 111-16 цього кодексу.

Матеріалами справи підтверджено відсутність договірних відносин між сторонами з приводу будівлі, усунути перешкоди у користуванні якою просить позивач.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У вимозі від 11.08.2016 вих. № 91-27/5085) про усунення перешкод у доступі на обєкт позивачем зазначено, що заступник директора ПАТ «Вепр» ОСОБА_7 не допустив до обєкта представників ПАТ «Укртранснафта», про що складено акт про не допуск на обєкт від 05.08.2016, проте зазначений акт до матеріалів справи позивач не додав.

Крім того, в матеріалах справи відсутній протокол про не допуск представників ПАТ «Укртранснафта» до спірної будівлі.

Як убачається з наданих пояснень 25.11.2015 ОСОБА_8, відібраних інспектором роти 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції 25.11.2016 директором ТОВ «ВК ВІВА» працівники поліції викликалися з приводу фіксації факту захоплення території невідомими особами.

Тобто, працівники поліції викликалися не з приводу не допуску працівників власника ПАТ "Укртранснафта" до будівлі пункту обліку, а з приводу фіксації факту захоплення території невідомими особами.

Повідомлення Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області про прийняте процесуальне рішення по факту протиправних дій саме щодо встановлення огорожі в матеріалах справи відсутнє.

Наявність на земельній ділянці паркану не свідчить про недопуск представників позивача до будівлі, тому вимога про знесення паркану не обгрунтована.

Експертиза за ініціативою суду щодо встановлення фактичного місцезнаходження паркану (на земельній ділянці позивача чи відповідача) не призначалася, оскільки сторони заперечували проти її проведення.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення Публічним акціонерним товариством "ВЕПР" перешкод у користуванні будівлею пункту обліку.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 27.03.2016.

Суддя Д.М. Сірош