ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 березня 2017 року Справа № 923/382/14 Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. за заявою Кредитора : Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-Груп" м.Київ

до Боржника : Державного підприємство "Генічеський виноробний завод" місцезнаходження м. Генічеськ, Херсонська область,

про банкрутство

в с т а н о в и в:

Обставини справи викладені у попередніх процесуальних документах.

Згідно ухвали від 26 серпня 2016 року по справі № 923/382/14 про банкрутство Державного підприємства «Генічеський винзавод» суд стягнув з ТОВ «Газбуд-Груп» (юридична адреса: 02232, м. Київ. вул. Радунська, 26 кв. 64, поштова адреса: 73036 м. Херсон, вулиця 40-років Жовтня,132-А, офіс 414, код ЄДРФОЮОП 36346878) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 грошову винагороду у розмірі 11 024,00 грн. ( Одинадцять тисяч двадцять чотири грн. 00 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Приватбанк», МФО 305299, ІПН -НОМЕР_1.

22.03.2017р. до суду надійшла скарга ТОВ «Газбуд-Груп» на дії державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва, Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Шарварок Андрія Миколайовича, щодо незаконного винесення постави про накладення арешту на майно боржника від 07.03.2017 року та відкриття виконавчого провадження.

ТОВ «Газбуд-Груп» пояснює, що постанова про арешт майна отримана скаржником 13 березня 2017року, а постанова про відкриття виконавчого провадження взагалі не направлялась на адресу ТОВ «Газбуд-Груп».

Як стверджує скаржник, 13 березня 2017 року на адресу ТОВ «Газбуд-Груп» надійшла постанова про арешт майна боржника від 07.03.2017 року.

З вказаної постанови Скаржнику по справі стало відомо, що державним виконавцем Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва, Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шарварок Андрієм Миколайовичем при примусовому виконані рішення з метою забезпечення виконання рішення було постановлено накласти арешт на все майно скаржника по справі.

Скаржик вважає, що такі дії державного виконавця Шарварока А.М. є безпідставні та не аргументовані та є такими, що винесені в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а постанови, що були винесені в рамках даного виконавчого провадження підлягають скасуванню в судовому порядку з огляду на наступні підстави.

Скаржник стверджує, що про існування вказаного виконавчого провадження дізнався з моменту отримання постанови про накладення арешту на майно боржника від 07 березня 2017 року, що є прямим порушенням прав та інтересів Скаржника, адже відповідно до пункту 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунком 3 частини першої вище згаданої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З наведеного випливає, що державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного дня з моменту отримання виконавчого документу винести постанову про відкриття виконавчого провадження і не пізніше наступного дня з моменту винесення постанови направити її на адресу сторін виконавчого провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Скаржник стверджує, що на його адресу державним виконавцем не надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження, скаржник є таким, що не повідомлення про здійснення виконавчих дій і як наслідок таке порушення позбавило Скаржника його законного права захист своїх прав та інтересів.

Скаржник вбачає порушенням те, що стягувач, зазначений в ухвалі суду - це посадова особа арбітражний керуючий ОСОБА_1 , а стягувач відповідно до постанови про накладення арешту це фізична особа ОСОБА_1, жодної заборгованості ТОВ «Газбуд-Груп» перед фізичною особою ОСОБА_1 не має.

Відтак, скаржник вважає, що державним виконавцем безпідставно відкрито виконавче провадження на користь фізичної особи ОСОБА_1 та всі дії, що вчиненні даного виконавчого провадження є також не законними.

Крім того окремо Скаржник вважає, що державним виконавцем безпідставно було винесено постанову про накладення арешту саме на все майно, оскільки відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

З цього можна зробити висновок, що для накладення арешту на майно та кошти державному виконавцеві в першу чергу необхідно виявити наявне майно, чого державний виконавець не вчинив. Державним виконавцем не дотримано вимоги Цивільного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» щодо співрозмірності накладення арешту на майно та сумі стягнення.

Як вбачається з постанови про накладення арешту, сума стягнення 11 024,00 грн. За таких обставин державний виконавець має виявити майно, вартість якого має прирівнюватися сумі стягнення і тільки після виявлення майна, яке співрозмірне стягненню за наявності інформації про майно накласти на нього арешту.

Проте державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», не маючи інформації про майно скаржника прийняв постанову про накладення арешту всього майна Скаржника, чим повністю блокував роботу підприємства та кожного дня завдає збитки, що шкодить правам та інтересам Скаржника.

Відтак, державний виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження, не направив на адресу Скаржника постанову про відкриття виконавчого провадження, не виявив майна Скаржника, натомість наклав арешт на все його майно, чим повністю заблокував роботу підприємства.

Скаржник вважає, що наведені вище обставини є підставою для визнання неправомірними дії державного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що ТОВ «Газбуд-Груп» подало скаргу в порядку та керуючись ст.ст. 383-385 Цивільного процесуального кодексу України. Проте господарські суди , відповідно до статті 4 - 1 ГПК України ( Форми судового процесу) вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченомуцим Кодексом.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

(Кодекс доповнено статтею 4-1 згідно із Законом № 251/97-ВР від 13.05.97; із змінами, внесеними згідно із Законом № 784-XIV від 30.06.99).

Відтак, господарські суди не керуються у своій діяльності приписами Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Скаржник доводить, що про існування вказаного виконавчого провадження та незаконних дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про накладення арешту на все майно від 07.03.2017 року Скаржнику стало відомо лише 13 березня 2017 року, з моменту отримання постанови про накладення арешту на майно, яка була направлена рекомендованим листом.

Відтак, за поясненнями Скаржника, той з дотриманням 10 ( десяти) денного терміну Скаржник звернувся з даною скаргою до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Скаржник просить суд

- витребувати у Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва, Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчого провадження, яке було порушено на підставі наказу господарського суду Херсонської області від 26.08.2016 року по справі № 923/382/14 ,

- визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шарварок Андрія Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, що були вчиненні при проведенні виконавчого провадження, яке було порушено на підставі наказу господарського суду Херсонської області від 26.08.2016 року по справі № 923/382/14,

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була порушена на підставі наказу господарського суду Херсонської області від 26.08.2016 року по справі № 923/382/14;

- скасувати постанову про арешт майна боржника від 07.03.2017 року ВП № 52227393 та інші дії державного виконавця, які були вчиненні з метою примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 121 - 2 ГПК України ( Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців ) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає та не врегульовує питання розгляду судом, у провадженні якого перебуває права про банкрутство, розгляд скарг на дії або бездіяльність органів виконавчої служби або дій (бездіяльності) державного виконавця.

Відтак, розгляд поданої скарги у межах справи про банкрутство не відповідає приписам законодавства.

Подання та розгляд судом скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів в порядку статті 121 - 2 ГПК України ( Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців ) не впливає прямо або опосередковано на рух справи про банкрутство.

Вищим господарським судом України в Інформаційному листі від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 " Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" з наступними змінами та доповненнями ) , а саме у п.9, зазначено :

"Частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Отже, спори стосовно конкурсних грошових вимог кредиторів за вимогами до боржника щодо виплати заробітної плати вирішуються господарським судом шляхом їх розгляду за правилами позовного провадження у межах справи про банкрутство. Спори цієї категорії кредиторів з поточними грошовими вимогами до боржника до визнання боржника банкрутом вирішуються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, проте в окремому позовному провадженні.

З урахуванням приписів та рекомендацій, викладених Вищим господарським судом України в Інформаційному листі від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 " Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" з наступними змінами та доповненнями ), суд визначає можливим розглянути скаргу ТОВ «Газбуд-Груп» на дії державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва, Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Шарварок Андрія Миколайовича, щодо незаконного винесення постави про накладення арешту на майно боржника від 07.03.2017 року та відкриття виконавчого провадження у відокремленому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 - 2 ГПК України , ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд ,

у х в а л и в :

1. Прийняти скаргу ТОВ «Газбуд-Груп» до розгляду. Призначити розгляд справи на 10 квітня 2017 року о 11:00 за адресою: м. Херсон, вул. вул. Театральна, 18, кабінет № 211

2. Зобов'язати державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Шарварок Андрія Миколайовича надати до суду письмові пояснення по суті заявленої скарги, докази направлення скаржнику ТОВ «Газбуд-Груп» в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" та "Інструкцією з організації примусового виконання рішень" постанови про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника від 07.03.2017 року ВП № 52227393 .

3. Зобов'язати ТОВ «Газбуд-Груп» надати докази повного блокування роботи підприємства, нанесення збитків, завдання шкоди правам та інтересам ТОВ «Газбуд-Груп» оскаржуваними постановами Деснянського РВВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві.

4. Ухвалу надіслати ТОВ «Газбуд-Груп», Деснянському РВВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, розпоряднику майна арбітражному керуючому ОСОБА_1

Суддя Т.Г. Пінтеліна