ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. Справа № 925/178/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто;

від відповідача: Рачковська А.О. - в.о. генерального директора;

від третьої особи ЗАТ "Рось" : Іванюк О.М. - ліквідатор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за

позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада"

про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів учасників

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, як учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада", заявлено позов про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада", оформлених протоколом позачергових зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" № 1 від 29.03.2016, на підставі яких було видано наказ № 2 від 30.03.2016 та призначено виконуючим обов'язки генерального директора Рачковську Аліну Олексіївну.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. В обґрунтування позову вказав, зокрема, на те, що про скликання спірних зборів його не було повідомлено з боку відповідача, що перешкодило позивачу прийняти участь у загальних зборах засновників, а це є безспірним порушенням корпоративних прав позивача на участь в управлінні товариством.

Представник відповідача просить у позові відмовити повністю, про що суду надано письмовий відзив на позов.

Представник третьої особи просить у позові відмовити повністю, про що суду надано письмовий відзив на позов.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" господарським судам пiдвiдомчi справи, що виникають з корпоративних вiдносин у спорах мiж юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числi учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акцiонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, дiяльнiстю, управлiнням та припиненням дiяльностi такої особи, крім трудових спорiв.

За змiстом положень п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, ст. 167 Господарського кодексу України, ст. 2 Закону України "Про акцiонернi товариства" сторонами у корпоративному спорi є:

1) юридична особа та її учасник (засновник, акцiонер, член), у тому числi учасник, який вибув;

2) учасники (засновники, акцiонери, члени) юридичної особи.

У відповідності до роз'яснення п. 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Черкаської області від 05.10.2015 (а.с. 25-30) по справі № 925/786/15 (суддя Грачов В.М.) визнано недійсними рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада", , місцезнаходження: 19640, Черкаська область, Черкаський район, с. Леськи, вул. Фрунзе, буд. 1, оформлені протоколом № 3/1 від 10 січня 2011 року; визнано недійсним Статут товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" (нова редакція від 2011 року, а.с. 17-24), затверджений рішенням зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада", оформленим протоколом № 3/1 від 10 січня 2011 року; скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада", , місцезнаходження: 19640, Черкаська область, Черкаський район, с. Леськи, вул. Фрунзе, буд. 1, проведену Державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Шакун Наталією Володимирівною 19.01.2011 за № 7000130, від 12.12.2012 за № 8000130, від 16.09.2014 за № 9000130.

Представниками всіх учасників судового процесу визнається, що чинним на час проведення спірних зборів є Статут ТОВ "Рось-Лада" в редакції листопада 1991 року (а.с. 13), оскільки всі подальші редакції статуту скасовані вказаним судовим рішенням.

Згідно положень ст. 1.2 даного статуту (а.с. 13-16, далі - Статут), затвердженого установчими зборами учасників товариства 11.11.1991 протокол № 1, зареєстрованого у виконкомі Черкаської районної ради народних депутатів 15.01.1992 за реєстраційним № 6 вбачається, що засновниками та учасниками товариства є:

юридична особа по законодавству України акціонерне товариство "Рось",

також фізична особа громадянин України ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 5.2 Статуту для забезпечення діяльності товариства, за рахунок вкладів учасників у вигляді грошових коштів, створюється статутний фонд в розмірі 50 тисяч карбованців, який розподіляється між ними в наступних долях: АТ "Рось" 30 000 карб., ОСОБА_5 20 000 карб.

В зв'язку з цим слід вважати, що частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" становлять: АТ "Рось" 60% статутного фонду, ОСОБА_1 - 40% статутного фонду (30000 х 100 : 50 000 ; 20000 х 100 : 50 000)

Корпоративні відносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими законодавчими актами.

Частинами 1 і 3 ст. 167 Господарського кодексу України визначено зміст корпоративних прав та корпоративних відносин, а саме: корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Поняття товариства з обмеженою відповідальністю визначено нормами ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 80 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства", за змістом яких це господарське товариство, засноване однією або кількома особами, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Для створення юридичної особи, її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

За змістом положень ч. 1 ст. 82 Господарського кодексу України та ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Відсутність зазначених відомостей в установчих документах є підставою для відмови у державній реєстрації товариства.

У відповідності до роз'яснень п. 2.12.-2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" -- рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за ст. 216 Цивільного кодексу України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

-позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Суд вважає, що рішення, оформлене протоколом позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" № 01 від 29.03.2016 підлягає до визнання його недійсним, виходячи з такого:

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" ( в редакції станом на 29.03.2016) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Відповідно до ст. 7.3. Статуту відповідача в редакції 1991 року, збори вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники, які мають більш 60 % голосів, а при вирішенні питань, які потребують одноголосності - всі учасники.

З цих підстав ст. 7.3. Статуту відповідає чинній на час проведення спірних зборів редакції ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" і кворум для повноважності загальних зборів повинен бути більше 60% голосів учасників.

Даним пунктом Статуту також визначено, що учасники володіють кількістю голосів, пропорційним розміру їх долей в статутному фонді товариства.

Така вимога закону з боку товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" не була дотримана, оскільки з протоколу спірних зборів 29.03.2016 року (а.с. 60) вбачається, що у зборах прийняв участь лише учасник ЗАТ "Рось", що мав 60% статутного капіталу, а не більше 60%, як вимагає статут товариства.

Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

Дану обставину про відсутність на зборах 29.03.2016 року необхідного кворуму для правомочності зборів було встановлено в ході розгляду справи. У позовній заяві позивач на цю обставину не посилався.

Однак, у відповідності до п. 2 постанови Пленуму ВГСУ від 23 березня 2012 року N 6 "Про судове рішення" судам роз'яснено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

При обговоренні питання відсутності кворуму при прийнятті рішень позачерговими загальними зборами 29.03.2016 року позивач у своїх поясненнях вказав, що він вважає таку обставину наявною і вона також є підставою для задоволення позову і скасування рішень цих зборів, а тому позов просив задовольнити.

У відповідності до п. 3.12 роз'яснення постанови пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

У відповідності до п. 2.13 роз'яснення постанови Пленуму ВГСУ від 25 лютого 2016 року N 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

Суд відхиляє доводи представників відповідача та третьої особи про те, що частки учасників ТОВ "Рось-Лада" у статуті в редакції 1991 року чітко не визначені. При цьому суд виходить з того, що за положеннями ст. 5.3. статуту про розподіл статутного фонду між учасниками ці частки математично можна визначити. Крім того, у протоколі № 01 позачергових загальних зборів учасників відповідача від 29.03.2016 в розділі про присутніх та відсутніх учасників чітко вказано розмір частки кожного з них - 60% статутного капіталу належить ЗАТ "Рось", а 40% статутного капіталу належить ОСОБА_1

Отже, з підстав відсутності кворуму на зборах 29.03.2016 року всі рішення

позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рось-Лада", які оформлені протоколом № 01 від вказаної дати, слід визнати недійсними.

Позивач також продовжує наполягати на тому, що рішення позачергових загальних зборів учасників від 29.03.2016 є незаконними, оскільки позивача не було належним чином попереджено про скликання цих зборів, а тому його позбавлено взяти участь у зборах та реалізувати свої корпоративні права на управління товариством.

Згідно положень ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до роз'яснення п. 2.25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" -- згідно з положеннями ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю чи товариства з додатковою відповідальністю учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Наведені норми законодавства вказують на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів. Господарським судам потрібно брати до уваги, що телефонне повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників товариства є неналежним доказом такого повідомлення. Роздрукування телефонних переговорів, надані операторами зв'язку, лише підтверджують факт з'єднання двох абонентів телефонного зв'язку певної тривалості.

Статутом товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" в редакції 1991 року не передбачений порядок і терміни скликання Загальних зборів, тому він визначається згідно із чинним законодавством.

Із загального змісту чинного законодавства та роз'яснень постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.022016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" вбачається, що повідомлення про загальні збори повинно бути складено та належним чином надіслано всім учасникам товариства. Доказом такого надіслання, зокрема, може бути поштова кореспонденція рекомендована чи із повідомленням про вручення.

За доводами позивача, його не було повідомлено ніяким чином про проведення позачергових загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада".

Зі свого боку відповідачем подано копію повідомлення та докази його надіслання позивачу за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 56-58). За доводами представника відповідача кореспонденція повернута поштою без вручення позивачу.

За доводами представників відповідача та третьої особи дану адресу позивача, як засновника ТОВ "Рось-Лада" визначено за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань (а.с. 9).

Саме таку адресу місцезнаходження позивача зазначено у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 10.03.2017, який отримав суд та приєднав у справу (а.с. 45).

У відповідності до положень ч. 2 п.8) ст. 9 ст. ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" -- в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу: перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивач вказує, що з адреси АДРЕСА_1 він виписаний і належною адресою його місця проживання є АДРЕСА_2. Про цю нову адресу відповідач знав, оскільки вона фігурує у ряді судових документів, рішень та ухвал в спорах між сторонами, копії яких позивач надав у справу (а.с. 81-85).

Однак в справу позивачем не подано жодного офіційного свого звернення до ТОВ "Рось-Лада " із інформацією про те, що позивач змінив адресу свого проживання і її слід внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Також з боку відповідача та третьої особи позивачу було заперечено про те, що коли ОСОБА_1 був керівником ТОВ "Рось-Лада", у нього не було ніяких перешкод внести всі необхідні та достовірні зміни до інформації про своє місце проживання в ЄДР, однак таких дій позивач не вчинив. Крім того, у позивача в даний час немає паспорта, за яким достовірно можна встановити хоча б останнє офіційне місце проживання, а є лише довідка з Нацполіції про втрату паспорта із записом про місце проживання ОСОБА_1 (а.с. 85).

Дані заперечення проти себе позивач не спростував.

Суд вважає, що позивач не вправі доводити неправомірність дій свого товариства по неналежному повідомленню себе про час і місце проведення позачергових зборів, якщо позивач зі свого боку не вчинив всіх належних та необхідних дій по повідомленню товариства про зміну свого фактичного місця проживання та внесенню цих змін до ЄДР.

Суд також вважає, що внесення до судових документів по різних справах адрес місця знаходження чи місця проживання ОСОБА_1 не може вважатися доказом офіційного повідомлення ТОВ "Рось-Лада" про зміну цим засновником свого місця проживання і не може бути вказівкою для керівництва ТОВ "Рось-Лада" вносити будь-які зміни до ЄДР, якщо офіційне звернення засновника з цього питання до товариства відсутнє.

Виходячи із таких обставин у суду немає підстав вважати, що позивача було неналежним чином повідомлено про час і місце проведення позачергових загальних зборів ТОВ "Рось-Лада" 29.03.2016 року.

Отже, суд приходить до висновку, що лише відсутність кворуму на позачергових загальних зборах учасників ТОВ "Рось-Лада" 29 березня 2016 року є доведеною підставою для скасування всіх рішень цих зборів.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" (19640 Черкаська область, Черкаський район, с. Леськи, вул. Яблунева, 10, ідентифікаційний код 21379191), які оформлені протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рось-Лада" № 01 від 29.03.2016.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" (19640 Черкаська область, Черкаський район, с. Леськи, вул. Яблунева, 10, ідентифікаційний код 21379191) на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1) -- 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 29 березня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських