РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017№910/23393/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23393/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест», м. Київ,

до громадської організації «Медичний контроль», м. Київ,

про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію, та зобов'язання її спростувати,

за участю представників:

позивача - Ольховця С.О. (директор; наказ про призначення від 01.10.2014 №12-К/ТР-ОС);

відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, інформації, розміщеної та розповсюдженої на Інтернет-ресурсі громадської організації «Медичний контроль» (далі - Організація) medcontrol.com.ua, №077 (1767), а саме:

«...благодаря монополии ООО «Биомединвест» на поставку расходных материалов к аппаратам «Architect ilOOOsr», производства компании Abbott, США.» - (абзац 2 статті).

«...В итоге ООО «Биомединвест» потеряло свою монополию на поставку расходников, что привело к экономии на 47,4% в долларах по этой позиции. Эта экономия легко объяснима, если вспомнить, что на торгах 2014 года стоимость расходников выросла на 207% в долларовом эквиваленте - а теперь, получается, ПРООН вернула ее к нормальному уровню.» - (абзац 3 статті).

«...Биомединвест» поднял цены на продукцию «Эббота» в среднем на 40% в гривне, и полностью сохранил свою сверхприбыль от значительного повышения долларовых цен в 2014 году.» - (абзац 5 статті).

«... - ООО «Биомединвест» и ООО «ЮВИС». В то же время, деятельность обеих компаний - посредников связывают с ОСОБА_2, поэтому можно с уверенностью утверждать: смена лидеров рынка не привела к смене основного выгодополучателя на этом сегменте рынка.» - (абзац 22 статті).

«Снижение цен на расходные материалы и реагенты для диагностики ВИЧ/СПИД на аппаратах Abbott m2000sp и Abbott Real-time m2000rt на торгах в ПРООН стало возможным благодаря тому, что ранее (в 2014 году) эти цены были значительно завышены (на207%!), ...» - (абзац 23 статті).

«...на торгах в МОЗе в 2014 году представляла компания из сферы влияния ОСОБА_2 ООО «Биомединвест.» - (абзац 28 статті);

- зобов'язання відповідача спростувати вказану інформацію.

Позов мотивовано тим, що інформація, поширена відповідачем, є недостовірною та дискредитує позивача як суб'єкта господарювання, завдаючи шкоди діловій репутації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2016 порушено провадження у справі.

30.01.2017 ухвалою господарського суду міста Києва відкладено розгляд справи; повторно зобов'язано відповідача подати суду інформацію щодо власника сайту medkontrol.com.ua; докази правдивості поширеної інформації та інформації щодо автора статті «Закупки ПРООН сломали коррупционную схему ОСОБА_2».

14.02.2017 позивач подав суду документи для долучення до матеріалів справи.

17.03.2017 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Станом на 20.03.2017 витребуваних ухвалою суду від 30.01.2017 доказів суду не подано.

Позивач 13.02.2017 подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2017 заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідач як на неможливість забезпечення явки повноважного представника у судове засідання посилався на знаходження голови координаційної ради у відрядженні у м. Миколаїв з 15.03.2017 по 21.03.2017, в підтвердження чого було подано посадочний документ від 15.03.2017.

Також Організація вказала, що: 14.03.2017 адвокат повідомив, що не може взяти участь у засіданні 20.03.2017, оскільки перебуває у терміновому відрядженні за іншою справою.

Проте відповідач не подав жодного документа, який би підтвердив:

- перебування голови координаційної ради Організації у відрядженні у м. Миколаїв з 15.03.2017 по 21.03.2017;

- неможливість адвоката Жирченка М.С. взяти участь у судовому засіданні 20.03.2017.

Слід зазначити, що: адвокат Жирченко М.С. ознайомився з матеріалами справи ще 22.02.2017 та мав достатньо часу для підготовки відзиву на позовну заяву, оскільки судове засідання було за його клопотанням відкладено на місяць; голова координаційної ради Організації мав час (три робочі дні) та обґрунтовану можливість знайти іншого представника.

Разом з тим, відповідно до частин першої - третьої статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, стаття 28 ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть представляти інтереси юридичної особи в суді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, повторне відкладення за клопотанням відповідача є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2017 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 20.03.2017 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 20.03.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За приписом частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ділова репутація - це відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи.

Пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що ділова репутація - це сукупність документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства, а для фізичної особи - також про належний рівень професійних здібностей та управлінського досвіду, а також відсутність в особи судимості за корисливі злочини і за злочини у сфері господарської діяльності, не знятої або не погашеної в установленому законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Позов мотивовано тим, що у мережі Інтернет на сайті АДРЕСА_1 Організацією розміщено статтю під назвою «Закупки ПРООН сломали коррупционную схему ОСОБА_2».

На думку Товариства, інформація, яка міститься у вказаній статті, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача.

Товариством було вжито заходів досудового врегулювання даного спору та надіслано відповідачу листа (від 17.08.2016 № 16-106), в якому позивач просив невідкладно змінити та виправити неточності в статтях шляхом спростування інформації, що є недостовірною.

29.08.2016 Організація надіслала Товариству листа № 02/08, в якому вказала, зокрема таке:

- у листі з вимогою спростувати фрагменти публікації немає жодних фактів, які б вказували на те, що ці фрагменти є недостовірними;

- відповідач просить позивача надати аргументи по кожному з шести тверджень із спірної статті, ґрунтуючись на яких Організація могла б внести зміни до своєї публікації;

- до цього моменту відповідач вважає за доцільне не оприлюднювати спростування, оскільки публікація на інтерент-ресурсі підготовлена із використанням матеріалів з відкритих джерел і доказів.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», далі - постанова Пленуму № 1) .

У пункті 12 постанови Пленуму № 1 зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

В даній справі судом встановлено, не заперечувалося відповідачем і по суті визнано Організацією у листі від 29.08.2016 № 02/08 (а.с. 118), що на сайті АДРЕСА_1 спірна інформація розміщена саме відповідачем.

Слід зазначити, що господарський суд міста Києва неодноразово витребовував у Організації інформацію щодо·власника сайту АДРЕСА_1.

У свою чергу, відповідач ухвали суду не виконав та витребувану інформацію не надав.

Крім того, вказаний сайт містить посилання на Організацію та у перекладі з англійської мови «medcontrol» українською - «медконтроль», що по суті є скороченою назвою відповідача.

Таким чином, Організація як особа, що розмістила спірну інформацію в мережі Інтернет, є належним відповідачем у даній справі.

У пункті 15 постанови Пленуму № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У спірній статті відповідачем було повідомлено про те, що:

«...благодаря монополии ООО «Биомединвест» на поставку расходных материалов к аппаратам «Architect ilOOOsr», производства компании Abbott, США.» - (абзац 2 статті);

«...В итоге ООО «Биомединвест» потеряло свою монополию на поставку расходников, что привело к экономии на 47,4% в долларах по этой позиции. Эта экономия легко объяснима, если вспомнить, что на торгах 2014 года стоимость расходников выросла на 207% в долларовом эквиваленте - а теперь, получается, ПРООН вернула ее к нормальному уровню.» - (абзац 3 статті);

«...Биомединвест» поднял цены на продукцию «Эббота» в среднем на 40% в гривне, и полностью сохранил свою сверхприбыль от значительного повышения долларовых цен в 2014 году.» - (абзац 5 статті);

«... - ООО «Биомединвест» и ООО «ЮВИС». В то же время, деятельность обеих компаний - посредников связывают с ОСОБА_2, поэтому можно с уверенностью утверждать: смена лидеров рынка не привела к смене основного выгодополучателя на этом сегменте рынка.» - (абзац 22 статті);

«Снижение цен на расходные материалы и реагенты для диагностики ВИЧ/СПИД на аппаратах Abbott m2000sp и Abbott Real-time m2000rt на торгах в ПРООН стало возможным благодаря тому, что ранее (в 2014 году) эти цены были значительно завышены (на207%!), ...» - (абзац 23 статті);

«...на торгах в МОЗе в 2014 году представляла компания из сферы влияния ОСОБА_2 ООО «Биомединвест.» - (абзац 28 статті).

Спростовуючи інформацію, вказану відповідачем у статті, позивач подав суду такі документи:

- перелік тест-систем/витратних матеріалів із сайту Міністерства охорони здоров'я України, що підтверджує: відсутність монополії Товариства на поставку вказаних товарів за державними програмами; вартість тест-систем/витратних матеріалів, що закуплені за кошти державного бюджету України у 2013-2015 роках;

- роздруківки із сайту Національного банку України, що підтверджують курси валют станом на 31.12.2013, 31.12.2014, 31.12.2015;

- копія статуту Товариства, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджують відсутність зв'язків між позивачем та ОСОБА_2;

- копія листа компанії «Abbott GmbH & Co KG» (далі - Компанія), з якого вбачається, що спірна стаття містить твердження, що не відповідають дійсності та спотворюють факти.

Таким чином, позивачем спростовано таку інформацію:

- «...В итоге ООО «Биомединвест» потеряло свою монополию на поставку расходников, что привело к экономии на 47,4% в долларах по этой позиции. Эта экономия легко объяснима, если вспомнить, что на торгах 2014 года стоимость расходников выросла на 207% в долларовом эквиваленте - а теперь, получается, ПРООН вернула ее к нормальному уровню.» - (абзац 3 статті);

- «...Биомединвест» поднял цены на продукцию «Эббота» в среднем на 40% в гривне, и полностью сохранил свою сверхприбыль от значительного повышения долларовых цен в 2014 году.» - (абзац 5 статті);

- «Снижение цен на расходные материалы и реагенты для диагностики ВИЧ/СПИД на аппаратах Abbott m2000sp и Abbott Real-time m2000rt на торгах в ПРООН стало возможным благодаря тому, что ранее (в 2014 году) эти цены были значительно завышены (на207%!), ...» - (абзац 23 статті).

Слід зазначити, що у спірній статті міститься інформація, що носить стверджувальний характер, в ній йдеться про встановлені факти, така інформація є негативною і завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки дискредитує Товариство як постачальника медичних препаратів та виробів.

Суду не подано відповідачем жодного документального підтвердження того, що Товариство було монополістом з постачання продукції Компанії та необґрунтовано завищувало ціни.

Що ж до спростування інформації такого змісту: «...благодаря монополии ООО «Биомединвест» на поставку расходных материалов к аппаратам «Architect ilOOOsr», производства компании Abbott, США.» - (абзац 2 статті); «... - ООО «Биомединвест» и ООО «ЮВИС». В то же время, деятельность обеих компаний - посредников связывают с ОСОБА_2, поэтому можно с уверенностью утверждать: смена лидеров рынка не привела к смене основного выгодополучателя на этом сегменте рынка.» - (абзац 22 статті); «...на торгах в МОЗе в 2014 году представляла компания из сферы влияния ОСОБА_2 ООО «Биомединвест.» - (абзац 28 статті), то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Частина речення «...благодаря монополии ООО «Биомединвест» на поставку расходных материалов к аппаратам «Architect ilOOOsr», производства компании Abbott, США.» побудована таким чином, що не надає можливості сприйняти його як завершену думку та визначитись с характером інформації (негативна чи позитивна).

У свою чергу, інформація «... - ООО «Биомединвест» и ООО «ЮВИС». В то же время, деятельность обеих компаний - посредников связывают с ОСОБА_2, поэтому можно с уверенностью утверждать: смена лидеров рынка не привела к смене основного выгодополучателя на этом сегменте рынка.» та «...на торгах в МОЗе в 2014 году представляла компания из сферы влияния ОСОБА_2 ООО «Биомединвест.», викладена не у стверджувальній формі та містить посилання на невизначених осіб, які пов'язують діяльність Товариства з ОСОБА_2.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

У статті 37 Закону України про «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» встановлено таке:

громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що відповідачем не спростовано, що саме він є власником сайту АДРЕСА_1, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що частина поширеної відповідачем інформації є недостовірною, не підтвердженою доказами і підлягає спростуванню, а отже, позов підлягає задоволенню частково.

Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Відповідно до пункту 26 Постанови № 1 Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання відповідача офіційно вибачитись за вчинення ним неправомірних дій не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, інформацію відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 4; ідентифікаційний код 24740569), поширену громадською організацією «Медичний контроль» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, корпус 20, офіс 312; ідентифікаційний код 38954588) у мережі Інтернет на веб-сайті АДРЕСА_1 шляхом опублікування статті «Закупки ПРООН сломали коррупционную схему ОСОБА_2» такого змісту: «...В итоге ООО «Биомединвест» потеряло свою монополию на поставку расходников, что привело к экономии на 47,4% в долларах по этой позиции. Эта экономия легко объяснима, если вспомнить, что на торгах 2014 года стоимость расходников выросла на 207% в долларовом эквиваленте - а теперь, получается, ПРООН вернула ее к нормальному уровню.» - (абзац 3 статті); «...Биомединвест» поднял цены на продукцию «Эббота» в среднем на 40% в гривне, и полностью сохранил свою сверхприбыль от значительного повышения долларовых цен в 2014 году.» - (абзац 5 статті); «Снижение цен на расходные материалы и реагенты для диагностики ВИЧ/СПИД на аппаратах Abbott m2000sp и Abbott Real-time m2000rt на торгах в ПРООН стало возможным благодаря тому, что ранее (в 2014 году) эти цены были значительно завышены (на207%!), ...» - (абзац 23 статті).

3. Зобов'язати громадську організацію «Медичний контроль» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, корпус 20, офіс 312; ідентифікаційний код 38954588) припинити поширення недостовірних відомостей, опублікованих в статті «Закупки ПРООН сломали коррупционную схему ОСОБА_2» та поширених на веб-сайті АДРЕСА_1, шляхом спростування на вказаному веб-сайті.

4. Стягнути з громадської організації «Медичний контроль» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, корпус 20, офіс 312; ідентифікаційний код 38954588) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 4; ідентифікаційний код 24740569) судовий збір у сумі 3 200 (три тисячі двісті) грн.

6. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2017.

Суддя О. Марченко