ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Справа № 43/601
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Куровського С.В.

За участю: представників ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" - Точек О.С., директора і засновника - ОСОБА_3, перекладача - ОСОБА_4, представника ПАТ "Державний ощадний банк України"-Субори Н.С., арбітражного керуючого ліквідатора - Гусара І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 по справі № 43/601 за заявою ВАТ "Державний ощадний банк" про банкрутство ТОВ "Кріогенні технології", -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.08.2004 порушено провадження по справі № 43/601 про банкрутство ТОВ "Кріогенні технології", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду м. Києва від 03.02.2005 по справі № 43/601 ТОВ "Кріогенні технології" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2016 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 43/601 та повноваження ліквідатора боржника.

У квітні 2016, ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" звернулось до господарського суду першої інстанції із заявою, з урахуванням уточнень до цієї заяви, у якій просило зобов'язати ліквідатора боржника арбітражного

Доповідач-суддя Ткаченко Н.Г.

керуючого Гусара І.О. завершити реституцію згідно рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2009 по справі № 12/110, повернувши ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" сплачені ним 2 160 000 грн., за угодою, яка в послідуючому була визнана недійсною.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2016 по справі № 43/601, зокрема, відмовлено у задоволенні заяву ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" про зобов'язання ліквідатора вчинити дії щодо перерахування грошових коштів на рахунки ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен-Стал" .

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 по справі № 43/601 ухвалу господарського суду міста Києва від 30.06.2016 залишено без змін.

В касаційній скарзі ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен-Стал" просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 30.06.2016 по справі № 43/601, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення яким задовольнити його заяву.

В судовому засіданні ВГСУ 28.02.2016 розгляд даної справи було відкладено до 21.03.2017 на 11-50 у зв"язу з тим, що директор і засновник ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен-Стал"- ОСОБА_3 являється громадянином Республіки Польщі, не володіє українською мовою та потребує послуг перекладача.

У судове засідання ВГСУ 21.03.2017 з'явився перекладач ОСОБА_4, якого директор і засновник ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен-Стал"- ОСОБА_3 просив допостути до участі у справі.

Заперечень від учасників процесу проти участі у справі перекладача ОСОБА_4 не надійшло.

Колегією суддів задоволено клопотання та допущено до участі у справі в якості перекладача з української на польську мову - ОСОБА_4 / паспорт серія НОМЕР_1, виданий 26.03.1996 Мінським РУГУ МВС України у м.Києві / освіта- вища, стаж роботи за спеціальністю - перекладач 25 років.

Перкладач ОСОБА_4 попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправильний переклад.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал", директора і засновника ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал", ПАТ "Державний ощадний банк України", ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвала суду першої інстанції від 30.06.2016, якою залишено без задоволення заяву ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" щодо повернення йому 2 160 000 грн., сплачених за договором купівлі-продажу майна боржника, який в подальшому судовим рішенням від 15.12.2009 по справі № 12/110, яке набрало законної сили, визнано недійсним і застосовано реституцію, мотивоване тим, що виконання цього рішення суду від 15.12.2009 по справі №12/110 має відбуватися в порядку виконавчого провадження, а питання перерахування (стягнення) грошових коштів має розглядатися в позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство № 43/601.

Київський апеляційний господарський суд погодився з висновками господарського суду першої інстанції і постановою від 21.12.2016 залишив без змін зазначену ухвалу місцевого господарського суду , з підстав, викладених у постанові.

Але з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій зазначеним вище вимогам не відповідає.

Статтею 41 ГПК України господарські суди передбачено, що розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по даній справі про банкрутство ТОВ "Кріогенні технології" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 .

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 03.02.2005 постановою господарського суду міста Києва по справі № 43/601 визнано боржника ТОВ "Кріогенні технології" визнано банкрутом та відкрито було ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Гусара І.О.

07.08.2008, під час здійснення ліквідаційної процедури, було проведено аукціон з продажу майна банкрута - ТОВ "Кріогенні технології", переможцем якого стало ТОВ "П.П.Г. Мартен -Стал", відповідно до протоколу № 1.

В подальшому, внаслідок цього аукціону, між ТОВ "Кріогенні технології" в особі ліквідатора Гусара І.О. та ДП ТзОВ "П.П.Г. Мартен-Стал" було укладено договір купівлі продажу від 17.02.2009, за умовами якого вартість майна банкрута становить 7 185 572,00 грн., на виконання умов цього договору купівлі-продажу ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" перерахувало 2 160 000 грн.

Проте, рішенням господарського суду Львівської обл. від 15.12.2009 по справі № 12/110, що набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу майна від 17.02.2009, застосовано реституцію та зобов'язано ліквідатора повернути ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" (покупцю)2160000грн.

Із наявних у справі матеріалів вбачається та як встановлено судами попередніх інстанцій, банкрут ТОВ "Кріогенні технології" в особі ліквідатора Гусара І.О. судове рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2009 по справі № 12/110 щодо повернення ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" 2 160 000 грн. не виконало, ці грошові кошти не повернуло, не маючи законних підстав на розпорядження зазначеними коштами, при цьому, як зазначає і сам ліквідатор Гусар І.О., ці кошти були ним направлені на задоволення вимог заставного кредитора - ПАТ "Державний ощадний банк України", а в подальшому реалізувавши це саме майно банкрута на другому аукціоні за суму 3 600 000 грн., кошти у сумі 2 160 000 грн. ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" не повернув, та також направив їх на задоволення вимог заставного кредитора та на відшкодування витрат по ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України , обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

За рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II) зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

З огляду на вище зазначене, ліквідатор банкрута - ТОВ "Кріогенні технології" Гусар І.О. після визнання спірної угоди недійсною та застосування двосторонньої реституції згідно рішення суду від 15.12.2009 по справі № 12/110, в порушення ст. 216 ЦК України, ст. 124, 129 Конституції України та рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997, неправомірно ухилявся від виконання цього судового рішення про повернення грошових коштів на суму 2 160 000 грн. покупцю - ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал", посилаючись при цьому на неможливість повернення цієї суми у зв'язку з наявність ліквідаційної процедури банкрута - ТОВ "Кріогенні технології" та того, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не дають можливості ліквідатору повернути ці кошти з ліквідаційного рахунку, оскільки ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" не є кредитором у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 23 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зокрема, вимоги за зобов'язаннями боржника , визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Відтак, виконання зобов'язань боржника, що виникли в ліквідаційній процедурі підлягають погашенню у відповідності до ст.31Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у першу чергу.

Таким чином, коли саме в ліквідаційній процедурі, було проведено аукціон з продажу майна банкрута та укладено договір купівлі-продажу від 17.02.2009, на умовах якого сплачена спірна сума коштів, які в подальшому в судовому порядку визнанні недійсними, із застосуванням реституції, а отже обов'язок боржника - ТОВ "Кріогенні технології" повернути ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" сплачені ним 2 160 000 грн. виник на стадії ліквідації, а тому ліквідатор зобов'язаний, з урахуванням наведеного вище, в першу чергу повернути ці грошові кошти на користь ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" (покупця), а тому суд першої інстанції, в порушення зазначених вимог законодавства, дійшов до помилкового висновку про безпідставність заявлених вимог ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" щодо повернення йому спірних коштів у сумі 2 160 000 грн., у зв'язку з тим, що ці вимоги про стягнення коштів не розглядаються в межах даної справи про банкрутство і оскільки ці кошти стягненні за рішенням суду, то і виконання цього судового рішення має відбуватись лише в порядку виконавчого провадження.

Залишаючи ухвалу Господарського суду м. Києва без змін, господарський суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. ст. 101, 104 ГПК України на зазначені обставини справи та вимоги закону уваги не звернув та не дав їм належної оцінки.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. (Рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984року та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998року). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження ( Справа "Хамідов проти Росії" ).

Відтак, рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального та процессуального права не можуть вважатись такими, що відповідають вимогам ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод , яка є частиною національного законодавства України.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку, що постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 30.06.2016 по справі № 43/601 не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону і вони підлягають скасуванню, а заява ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" щодо зобов'язання банкрута - ТОВ "Кріогенні технології" перерахувати ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" 2 160 000 грн. задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117- 1119, 11110 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 та ухвалу господарського суду м. Києва від 30.06.2016 в частині відмови у задоволенні заяви ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен-Стал" по справі № 43/601скасувати.

Прийняти у зазначеній частині нове рішення, яким задовольнити заяву ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал" та стягнути з ТОВ "Кріогенні технології" ( ) на користь ДП ТОВ "П.П.Г. Мартен - Стал"() кошти у сумі 2 160 000 ( два мільйони сто шістдесят тисяч) грн.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.