ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2017 Справа №905/310/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В., при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовною заявою Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, , в особі Словянського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Словянськ Донецької області, ,

до відповідача, Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал», м.Краматорськ Донецької області, ,

про прийняття спірних пунктів договору в редакції позивача, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь Донецької області, в особі Словянського регіонального виробничого управління, м.Словянськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №05/102 від 27.01.2017р. до Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал, м.Краматорськ Донецької області, про прийняття спірних пунктів договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання в редакції Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, а саме:

Пункт 3.6 не включати до тексту договору;

Пункт 3.7 не включати до тексту договору;

Пункт 6.2 договору викласти в редакції (мовою оригіналу):

« 6.2. «Производитель» имеет право временно прекратить или ограничить подачу води «Потребителю» без предварительного предупреждения в случаях:

- невозможности доведения качества питьевой води до требований ГСанПиН 2.2.4-171-10;

- прекращения подачи электроэнергии на насосные станции, очистные сооружения «Производителя»;

- стихийных бедствий;

- аварий на магистральных водоводах;

- повреждений или неисправностей сети, находящейся на балансе «Потребителя» до прибора учета, приводящих к утечке води»;

Пункт 7.2.1 не включати до тексту договору;

Пункт 7.7 не включати до тексту договору.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/310/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 03.02.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/310/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на направлення відповідачу проекту договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання №76 від 07.12.2016р., складання до нього протоколу розбіжностей з боку останнього, узгодження розбіжностей та направлення відповідного протоколу відповідачу, який ним не підписаного.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.179, 180, 181, 193, 216-218, 230, 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст.ст.1, 12, 54, 83 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження викладених обставин суду представлено у копіях: договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання №76 від 07.12.2016р. із додатком №1 до нього, лист позивача №05/2636 від 08.12.2016р. на адресу відповідача, протокол розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р., лист відповідача №05-09/12349 від 28.12.2016р. на адресу позивача, протокол узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р., лист позивача №05/73 від 20.01.2017р. на адресу відповідача, лист відповідача №05-07/11164 від 31.10.2016р., витяг з «ОСОБА_3 рішень НКРЕКП» постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2869 від 26.11.2015р., рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2011р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2011р. по справі №15/39пд, акти з надання послуг з подачі питної води від 31.05.2014р., від 31.10.2014р., від 30.11.2014р., від 31.07.2015р., від 31.08.2015р., від 30.11.2015р., від 31.05.2016р., від 31.10.2016р., від 31.12.2016р. згідно договору №28/4-2 від 28.04.2012р., замовлення відповідача на необхідну кількість води на 2014р., 2015р., 2016р., 2017р., рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015р. по справі №908/3651/14, документи, що підтверджують правовий статус підприємства.

21.02.2017р. представником позивача із клопотанням №б/ від 21.02.2017р. надано суду копію протоколу узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р. та лист №б/н від 20.02.2017р. у підтвердження відсутності даних вимог на розгляді іншого суду, копія довіреності на представника.

23.03.2017р. представника відповідача через канцелярію суду отримано відзив на позовну заяву, за змістом якого свідчить, що п.п.3.6, 3.7, 6.2 не є спірними; вважає, що не включення п.7.2.1 у його редакції з боку позивача є зловживанням монопольним становищем та заходами, які ускладнюють підприємству отримати відшкодування за завдані збитки, в наслідок неналежного виконання зобовязань за договором позивачем; щодо спірного пункту 7.7 договору пояснює посиланням на статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги», погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості, що затверджувалась та/або погоджувалась органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам із загального фонду Державного бюджету України, які передбачені в Законі України «Про державний бюджет на рік», несвоєчасність розрахунків за ними за певних обставин, що призводить до сплати відповідних санкцій, при цьому за відсутності вини відповідача як такої; зауважує на ст.614 Цивільного кодексу України; просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

До відзиву додано у копіях: довіреність на представника, протокол узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р., фіскальний чек ДД УДППЗ «Укрпошта» ЦПЗ 7 від 04.02.2017р., договір №5/375/3 від 13.08.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375, платіжні доручення №1, №2, №3, №4 від 14.09.2015р.

У судовому засіданні 23.03.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги в частині, що залишилась не врегульованою, з огляду на представлений протокол узгодження розбіжностей до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг з централізованого питного водопостачання між Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу та Комунальним виробничим підприємством Краматорський водоканал.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у представленому суду відзиві

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

Згідно ч.1 ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до ст.19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

За приписами п.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності з ч.2 ст.181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін.

Так, на виконання вимог ст.181 Господарського кодексу України позивач, Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в особі Словянського регіонального виробничого управління листом №05/2636 від 08.12.2016р. направив на адресу відповідача, Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал, проект спірного договору №76 від 07.12.2016р. та необхідні для його укладення документи.

За змістом ч.4 ст.181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятидений строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як вбачаться з матеріалів справи, відповідач підписав вказаний договір з протоколом розбіжностей та повернув його позивачу супровідним листом №05-09/12349 від 28.12.2016р.

Частиною 5 ст.181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Позивач 18.01.2017р. склав протокол узгодження розбіжностей до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р. із зауваженням, що пункти 3.6, 3.7 не включати в договір, п.6.2 викласти у такій редакції (мовою оригіналу): ««Производитель» имеет право временно прекратить или ограничить подачу води «Потребителю» без предварительного предупреждения в случаях: - невозможности доведения качества питьевой води до требований ГСанПиН 2.2.4-171-10; - аварийного прекращения подачи электроэнергии на насосные станции, очистные сооружения «Производителя» (в случае планового прекращения подачи электроэнергии «Производитель» обязан предварительно за 3 рабочих дня предупредить «Потребителя» путем письменного уведомления или путем передачи телефонограммы (с последующим направлением письменного уведомления в течении 3-х суток); - стихийных бедствий; - аварий на магистральных водоводах; повреждений или неисправностей сети, находящейся на балансе «Потребителя» до прибора учета, приводящих к утечке води», по пунктах 7.2.1, 7.7 сторони не дійшли згоди та вказані пункти будуть передані на розгляд господарського суду.

Даний протокол із супровідним листом №05/73 від 20.01.2017р. передано Комунальному виробничому підприємству «Краматорський водоканал» задля підписання та скріплення печаткою, після чого повернути на адресу позивача, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції відповідача у правому нижньому куті екземпляра листа Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі Словянського регіонального виробничого управління.

У звязку з відсутністю відповіді відповідача на означений протокол узгодження розбіжностей, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Разом з цим, під час провадження по даній справі сторони представили суду копію протоколу узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р., з якого вбачається врегулювання спірного питання у частині пунктів 3.6, 3.7, 6.2 договору, по пунктах 7.2.1, 7.7 згоди не дійшли.

Дані обставини представник відповідача підтверджує.

Відтак, підписавши протокол узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. припинено у такий спосіб існування предмету спору щодо пунктів 3.6, 3.7, 6.2 договору №76 від 07.12.2016р..

Оскільки з боку відповідача протокол узгодження розбіжностей від 18.01.2017р. до протоколу розбіжностей до договору №76 від 07.12.2016р. підписано та скріплено печаткою підприємства після звернення із розглядуваним позовом до суду, таке усунення існування предмету спору у звязку із його врегулюванням сторонами зумовлює припинення провадження у справі відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у приведеній частині.

Дане кореспондується з приписами п.п.4.4 пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, за змістом яких господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, враховуючи, що на момент звернення позивача із розглядуваним позовом (27.01.2017р. дата відправлення означена на відбитку штампу на поштовому конверті, у якому надійшов позов до господарського суду) спірне питання мало місце, враховуючи підстави припинення провадження по справі, в порядку, передбаченому ст.80 Господарського процесуального кодексу України, наявність винних дій на день подання позову та порушення права і охоронюваного законом інтересу позивача, судові витрати у цій частині, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи в частині неврегульованого питання по пунктах 7.2.1 та 7.7 договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 (Правила), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України Про питну воду та питне водопостачання та Про житлово-комунальні послуги; істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Так, статтею 20 Закону України Про питну воду та питне водопостачання визначено перелік істотних умов спірного договору, серед яких, зокрема, режим надання послуг, обсяги питного водопостачання за нормативи питного водопостачання, порядок надання послуг з водовідведення, розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення, права та обов'язки сторін договору, відповідальність сторін договору.

У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови.

У спірному пункті 7.2.1 договору відповідач (споживач за договором) наполягає на встановленні відповідальності для позивача (виробник за договором), як то (мовою оригіналу): «В случае нарушений условий п.4.1 «Производитель» компенсирует «Потребителю» понесенные убытки по недопоставленному объему води».

Проте, пункт 4.1 договору не регулює обсяги поставки позивачем води, а встановлює порядок здійснення відповідачем водоспоживання та визначає, що саме споживач регулює водоспоживання власними засувками.

Слід зауважити, що по-перше, така умова може бути включена до договору за умови погодження їх обома сторонами як істотних умов, по-друге, відповідати дійсності обумовленого у неї та бути спорідненою вимозі пункту, на який міститься відсилання.

Крім того, матеріальна відповідальність виробника визначена в пункті 7.2 договору. щодо відшкодування збитків або шкоди, ці питання врегульовані нормами Цивільного та Господарського кодексів України, які є обовязковими для виконання сторонами договору. До того ж, покладання на виробника повної матеріальної відповідальності на засновано за законі, оскільки підставою для покладення на особу відповідальності є її вина,яка повинна бути доведена у відповідності до норм чинного законодавства.

Відтак, твердження відповідача у цій частині є безпідставними, заперечуються іншою стороною, тому не може бути включено до тексту договору.

Одночасно, відповідач наполягає на включенні п.7.7 у договір №76 від 07.12.2016р. у такій редакції (мовою оригіналу): «Потребитель освобождается от ответственности предусмотренной п.7.3, п.7.4 договора на время действия договоров предусмотренных Постановлением Кабинета Министров Украины «Об утверждении Порядка и условий предоставления субвенции из государственного бюджета местным бюджетам на погашение задолженности по разнице в тарифах на тепловую энергию, услуги по централизованному водоснабжению и водоотводу, которые производились, транспортировались и поставлялись населению, возникшей в связи с несоответствием фактической стоимости тепловой энергии и услуг по централизованному водоснабжению и водоотводу тарифам, утверждавшимся и/или согласованным органами государственной власти или местного самоуправления»».

Судом встановлено, що причиною, за якої відповідач наполягає на включенні даного пункту у договір, є можлива наявність заборгованості, що є різницею між фактичними витратами з централізованого постачання, водовідведення (виробництво, транспортування та постачання) та фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами (тобто різниця в тарифах).

Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичних чи юридичних осіб у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, є комунальними послугами.

Учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виробник, виконавець; виробник послуг може бути їх виконавцем; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач має право отримувати житлово-комунальні послуги від виконавця чи від виробника та зобов'язаний оплачувати їх у строки, встановлені законом чи договором, (ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

З наведених вище положень законодавства вбачається, що особи - споживачі послуг центрального водопостачання, водовідведення укладають договір щодо надання таких послуг або для задоволення власних потреб, або для надання житлово-комунальних послуг з метою забезпечення власних потреб споживачів житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст.16 закону, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Вказаними правилами передбачений перелік послуг: централізоване постачання холодної та гарячої води; централізоване опалення та централізоване водовідведення.

Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005р. №630 (630-2005-п), у редакції постанови Кабінету міністрів України від 03.09.2009р. №933, затверджений Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з п.5 типового договору в ньому мають бути закріплені тарифи з централізованого постачання гарячої води - в гривнях за куб. метр; з централізованого опалення - в гривнях за кв. метр (гривень за куб. метр).

Виходячи з п.9 типового договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг визначається певне число місяця наступного за розрахунковим, не пізніше якого повинна бути здійснена оплата споживачем, та відповідно до п.14 типового договору визначається відповідальність у вигляді пені, у відповідності до Закону, у відсотковому співвідношенні.

Пункти 5.1, 5.2, 5.6, 7.3 спірного договору відповідають вищезазначеним положенням типового договору та відображають їх зміст.

При цьому, п.7.4 договору, у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України, зафіксовано відповідальність Споживача у разі прострочення виконання грошового зобовязання, що полягає у сплаті суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

За визначеннями ст.8 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» державна підтримка у сфері питної води та питного водопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, для фінансування заходів у сфері будівництва і реконструкції систем питного водопостачання, водовідведення та очищення стічних вод, що мають загальнодержавне або міжрегіональне значення, а також для проведення науково-дослідних робіт по вдосконаленню питного водопостачання та ресурсозбереження.

Частиною 4 ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Згідно з ч. 6 ст.191 Господарського кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування при встановленні фіксованих цін, застосування яких унеможливлює одержання прибутку суб'єктами підприємництва, зобов'язані надати цим суб'єктам дотацію відповідно до закону.

Статтею 9 Закону України "Про ціни і ціноутворення" встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які своїм рішенням установлюють ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі, нижчому від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання), зобов'язані відшкодовувати суб'єкту господарювання різницю між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Згідно із ч.2 ст.93 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

В зв'язку з наявністю обумовленої різниці в тарифах Кабінет міністрів України щорічно затверджує порядок надання субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах теплову енергію та інші види комунальних послуг.

З метою отримання цих субвенцій, позивач і відповідач щорічно складають зведені тристоронні акти, в яких сторонами підтверджується різниця в тарифах, яка повинна бути відшкодована позивачу у вигляді субвенцій.

В силу приписів ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 526, 626, 712 Цивільного кодексу України, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків між учасниками таких розрахунків.

Відповідач зазначає про відсутність його вини у несвоєчасних розрахунках з позивачем та вжиття заходів щодо погашення заборгованості за послуги з централізованого постачання питної води шляхом укладання договорів про організацію взаєморозрахунків згідно постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015р.

Разом з цим, отримані на підставі вказаної постанови субвенції спрямовуються виключно на погашення боргів за надані послуги у певній сумі. Відшкодування пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих за несвоєчасні розрахунки за надані послуги, за рахунок вказаних коштів не передбачено.

Уклавши договори про організацію взаєморозрахунків на підставі даної постанови Кабінету Міністрів України, сторони у такий спосіб змінюють порядок і строк проведення розрахунків за спожиту покупну воду, поставлену на виконання певного договору.

Договір про організацію взаєморозрахунків, є чітко визначеним як за предметом так і за обсягом зобовязання, не передбачає можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань і підстав для інших грошових вимог.

Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015р. за результатами розгляду заяви Комунального підприємства Славутське житлово-комунальне обєднання про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 02.04.2015р. у справі №924/1230/14, у якій зазначено про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Проте, таке звільнення відповідальності не передбачено жодним нормативним актом, що регулюють спірні правовідносини, воно виникає внаслідок укладання певного договору відповідного змісту із включенням до нього положень, з яких слідує приведений висновок і стосовно грошового зобовязання у кожному конкретному випадку.

Тому, повязаність відсутності підстав для стягнення пені та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, із строком дії договорів на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування», щодо зобовязань, не охоплених дією цього нормативного акту та укладених на його виконання договорів, є обмеженням встановленого чинним законодавством захисту майнового права та інтересу позивача, як виробника послуги з централізованого питного водопостачання, потребує згоди обох сторін, а за її відсутності - не є обовязковою для включення у договір.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач обґрунтував свою позицію і, за висновками суду, вона є неналежною.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене господарський суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємствоа Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь Донецької області, в особі Словянського регіонального виробничого управління, м.Словянськ Донецької області, до Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал, м.Краматорськ Донецької області, про врегулювання розбіжностей, що залишились не врегульованими, при укладенні договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь Донецької області, в особі Словянського регіонального виробничого управління Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Словянськ Донецької області, до Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал, м.Краматорськ Донецької області, про прийняття спірних пунктів договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання в редакції позивача задовольнити частково.

2. Припинити провадження по справі №905/310/17 за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, , в особі Словянського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Словянськ Донецької області, , до відповідача, Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал», м.Краматорськ Донецької області, , про прийняття спірних пунктів договору в редакції позивача, щодо пунктів 3.6, 3.7, 6.2 договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання.

3. Пункти 7.2.1; 7.7, запропоновані відповідачем, виключити з тексту договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання.

4. Датою укладання договору №76 від 07.12.2016р. на надання послуг централізованого питного водопостачання у вищевикладеній редакції слід вважати день набрання цим рішенням законної сили.

5. Стягнути з Комунального виробничого підприємства Краматорський водоканал (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, бд.6, , банківські реквізити не вказано) на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (87547, Донецька область, м.Маріуполь, Жовтневий район, вул.К.Лібкнехта, буд.177А, ), в особі Словянського регіонального виробничого управління Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (84112, Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Університетська, буд.13, , п/р№8089 в ПАТ "Креді ОСОБА_3", МФО 300614) відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1600,00грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. В судовому засіданні 23.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

9. Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2017р.

Суддя О.В. Кротінова