ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2017 р. Справа № 914/3674/15

За заявою:Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів
про:визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі:№914/3674/15
за позовом:Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача:Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів
про:стягнення 10353245,83 грн.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Прокопів І.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №14-10 від 14.01.2015р.);
від відповідача:не зявився.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області від ЛМКП «Львівтеплоенерго» надійшла заява про визнання наказу господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. №914/3674/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 960893,75 грн. пені, 689223,73 грн. інфляційних втрат та 72025,11 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 01.03.2017р. (суддя Коссак С.М.) вказану заяву прийнято до розгляду, який призначено на 13.03.2017р.

У звязку із закінченням повноважень як вперше призначеного на посаду судді Коссака С.М., на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Львівської області №159 від 13.03.2017р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи №914/3674/15, внаслідок якого заяву по справі №914/3674/15 було передано на розгляд судді Крупнику Р.В. Ухвалою від 13.03.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд призначив на 30.03.2017р.

Представник відповідача (заявника) в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Як вбачається з заяви, така обґрунтована тим, що на виконання рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/3674/15 було видано наказ про примусове стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. три відсотків річних, 689223,73грн. інфляційних втрат та 33009,31 грн. витрат по сплаті судового збору з розстроченням виконання рішення щодо стягнення 1755 151,90 грн. заборгованості частками згідно такого графіку: до 31.01.2016р. 438787,97 грн., до 29.02.2016р. 438787,97 грн., до 31.03.2016р. 438787,98 грн. та до 30.04.2016р. 438 787,98 грн. 30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ч. 3 ст. 7 вказаного Закону, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом. Додаткові умови для списання сум неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних при відсутності кредиторської заборгованості на день набрання чинності законом, не вимагаються. Враховуючи те, що основна сума боргу у справі №914/3674/15 була сплачена відповідачем до набрання чинності зазначеним законом, залишок боргу, який включає в себе пеню, 3% річних та інфляційні втрати підлягають списанню, відповідно позивач втрачає право вимоги на стягнення таких. Відтак, представник просить суд визнати наказ господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. №914/3674/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. три відсотків річних, 689223,73грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судове засідання зявився, просив суд у задоволенні заяви відмовити повністю з підстав, викладених у поданих через канцелярію суду запереченнях. Зокрема, представник зазначає, що з аналізу ст.ст. 1, 3 Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» вбачається, що учасниками процедури врегулювання заборгованості є виключно ті теплопостачальні та теплогенеруючі організації і підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, які включені до реєстру, а отже подали до відповідного центрального органу виконавчої влади заяву та документи, згідно визначеного законом переліку та щодо яких органом центральної виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, прийнято рішення про включення до реєстру.

Заслухавши пояснення представника позивача, детально ознайомившись з наявними матеріалами справи, поданою заявою та долученими до неї документами, суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/3674/15 за позовом ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення 10353245,83 грн., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. три відсотків річних, 689223,73грн. інфляційних втрат та 33009,31 грн. витрат по сплаті судового збору. Розстрочено виконання рішення щодо стягнення 1755151,90 грн. заборгованості частками згідно такого графіку: до 31.01.2016р. 438787,97 грн., до 29.02.2016р. 438787,97 грн., до 31.03.2016р. 438787,98 грн. та до 30.04.2016р. 438787,98 грн. В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення, 17.02.2016р. господарським судом видано відповідний наказ.

Ухвалою від 11.05.2016р. було відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2015 року у справі №914/3674/15 до 15.06.2016р. Ухвалою від 03.10.2016р. розстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/3674/15 в розмірі 1755151,90 грн. на три місяці, згідно такого графіку: 585050,63 грн. до 31.10.2016р.; 585050,63 грн. до 30.11.2016р.; 585050,64 грн. до 31.12.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

За приписами ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом визначено частиною 3 постанови пленуму ВГС України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (надалі Постанова).

Пунктом 3.3. Постанови роз'яснено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Суд відзначає, що наказ господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. про стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. 3% річних, 689223,73 грн. інфляційних втрат (з подальшим розстроченням та відстроченням виконання рішення), який боржник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, був виданий на виконання рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/3674/15, яке набрало законної сили.

30.11.2016р. набрав чинності Закону України від 03.11.2016р. «Про заходи,спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (надалі Закон), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Посилання боржника на ч. 3 ст. 7 Закону, як на підставу визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині, суд вважає помилковим, виходячи із наступного.

Статтею 2 Закону встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Положеннями абзацу 4, 5 ст. 1 Закону визначено, що заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість) - кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно приписів абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону, процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону встановлено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (далі - реєстр).

Вказана норма кореспондується з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону, яким визначено, що учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З наведених правових норм випливає, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості шляхом її списання, теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення повинні бути включені до відповідного реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються: копії установчих документів; копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності; копії балансу підприємства (організації) та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період; довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період; копії актів звіряння взаєморозрахунків; розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню).

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості.

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього орган.

В матеріалах справи відсутні докази включення відповідача (боржника) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості чи подання документів, визначених частиною 2 статті 3 вказаного Закону, для включення до такого реєстру.

Таким чином, оскільки боржником не надано суду підтверджуючих документів включення його до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості в порядку передбаченому Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не списано заборгованість, яка обліковується за боржником, а тому, беручи до уваги, що рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/3674/15, на підставі якого було видано наказ від 17.02.2016р. про стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. 3% річних, 689223,73 грн. інфляційних втрат (з подальшим розстроченням та відстроченням виконання рішення) набрало законної сили, у суду відсутні підстави для визнання наказу господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. в частині в частині стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання наказу господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. у справі №914/3674/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 960893,75 грн. пені, 72025,11 грн. 3% річних, 689223,73 грн. інфляційних втрат відмовити.

Суддя Крупник Р.В.