ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.03.2017 Справа № 904/851/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал - Форм", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича і комерційна фірма "Іма, ЛТД", м. Дніпро

про визнання договору оренди дійсним

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Потапов О.М., довіреність №16-12/16 від 16.12.16.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал-Форм" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича і комерційна фірма "Іма, ЛТД", у якому просить суд:

- визнати дійсним договір оренди №А-15/08 від 15 серпня 2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал-Форм» та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича і комерційна фірма «Іма, ЛТД».

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на приписи ч.2 ст.220 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання позивачем ухвали про виклик у судове засідання.

Відповідач проти позову заперечує, вказує, що спірний договір не містить умов щодо його нотаріального посвідчення. Разом з тим, відповідач вказує, що позивач не звертався до відповідача щодо нотаріального посвідчення спірного договору, а відповідач не ухилявся від нотаріального посвідчення спірного договору. Також відповідач вказує, що станом на час розгляду даної справи всі платежі із оплати орендної плати з боку позивача припинені.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2015 року між позивачем (орендарем) та відповідачем (орендодавцем) укладений договір оренди № А-15/08 (далі - Договір), згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування: критий бокс загальною площею 490 кв.м., відкриту площадку, площею 490 кв.м. (розташування площадки затверджено сторонами на плані (додаток 1), розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 25-А, для зберігання, складування, проведення ремонту обладнання, відповідно до господарської діяльності орендаря.

Об'єкт оренди передано орендарю відповідно до акту приймання-передачі площадки від 15.08.2015р.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі площадки та діє до 31 грудня 2018 року (п.5.1 Договору).

Як вказує позивач, в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/851/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої і комерційної фірми "Іма, ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал-Форм" про визнання недійсним договору оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року.

Так, позивач зазначає, що в обґрунтування недійсності договору оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року у справі №904/851/17 ТОВ НВ і КФ «Іма, ЛТД» посилається на недодержання вимог щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше, що передбачено положеннями статті 793 Цивільного кодексу України, а також на приписи частини 1 статті 220 Цивільного кодексу України, якими визначено визнання договору нікчемним як правовий наслідок недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

З огляду на викладене, позивач, посилаючись на приписи частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору оренди №А-15/08, укладеного між позивачем та відповідачем 15.08.2015 року з наступних підстав:

- сторони договору оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року домовились з усіх істотних підстав;

- договір оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року повністю виконується сторонами;

- позивачем сплачено оренду майна за договором оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року на шість місяців вперед;

- орендодавцем навмисно не вчинено дій щодо нотаріального посвідчення договору оренди №А-15/08 від 15.08.2015 року.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 180 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (ст. ст. 793, 794 ЦК України).

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України).

Частина друга статті 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона).

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

За змістом приписів пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» правочини можуть визнаватися дійсними виключно з підстав, визначених частиною другою статті 219 і частиною другою статті 220 ЦК України. Вимоги про визнання дійсними правочинів з інших підстав задоволенню не підлягають з огляду на невідповідність таких вимог установленим законом способам захисту прав та законних інтересів (частина друга статті 16 ЦК України, частина друга статті 20 ГК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов про визнання договору оренди дійсним задоволенню не підлягає з огляду на невідповідністю таких вимог установленим законом способам захисту прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний - 27.03.2017