ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р.Справа № 922/4266/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1, м. Харків
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м. Харків , 2) ОСОБА_2, м. Харків , 3) ОСОБА_3, м. Харків,
про визнання права власності та визнання недійсним рішення загальних зборів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 довіреність №533 від 10.03.2017р;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - ОСОБА_5 за договором про надання правових послуг адвоката від 02.03.2017р.;

3-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", 2) ОСОБА_2, 3) ОСОБА_3 про визнання права інтелектуальної власності на торговельну марку та про визнання недійсним рішення загальних зборів. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів у справі.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Присутній представник 2-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, про що надав до суду відзив на позов за вх. № 8088 від 09.03.2017р.

Представник 3-го відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позов вх. № 7949 від 09.03.2017, в яких просив суд відмовити у позові у повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням загальних зборів ТОВ фірма "Ідалія", оформлених протоколом №1/2016 від 11.05.2016 ОСОБА_1 примусово виключено зі складу учасників товариства у зв'язку з тим, що останній систематично неналежно виконує обов'язки учасника товариства, двічі не з'являвся на загальні збори учасників товариства, суттєво ускладнює діяльність товариства та перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, яке відповідно до положень п. 2.1 розділу 2 статуту товариства створене з метою отримання прибутку, а також відповідно до п. 1 п.п. 4.3 розділу 4 статуту товариства перешкоджає проведенню державної реєстрації змін до установчих документів товариства стосовно зміни директора, підписанта, відомостей про учасника та місцезнаходження товариства.

Позивач вважає, що рішення про виключення його зі складу учасників товариства є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням процедури скликання загальних зборів та за відсутності кворуму.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів.

В свою чергу згідно з п. 4.6 статуту ТОВ фірма "Ідалія" про проведення загальних зборів учасників учасникам надсилається письмове повідомлення з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, як за 30 днів до скликання зборів.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 жодного повідомлення про проведення зборів не отримував, про час, місце їх проведення та порядок денний, зазначений в протоколі, повідомлений не був, відповідно участь у вищевказаних зборах не приймав.

В судове засідання 20.03.2017 представником 2-го відповідача надано копії повідомлень про проведення загальних зборів, направлених позивачу, та листи, повернуті у зв'язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Судом встановлено, що зазначені повідомлення були направлені позивачу рекомендованим листом, а не цінним листом з описом вкладення, а отже, вони не є доказами належного повідомлення учасника про проведення загальних зборів товариства.

Про належне повідомлення про час, місце та дату проведення загальних зборів товариства свідчать опис вкладення та поштова квитанція про надіслання цінного листа на ім'я учасника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 у справі № 3-928гс15.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при проведенні загальних зборів 11.05.2016 співзасновниками ТОВ фірма "Ідалія" не були дотримані вимоги про повідомлення всіх учасників товариства, передбачені положеннями ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" та п. 4.6 статуту ТОВ фірма "Ідалія", чим були порушені права позивача у справі.

Згідно з п. 2.14. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства». Крім того, позивач посилається на відсутність кворуму під час прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу ТОВ фірма "Ідалія".

З протоколу загальних зборів № 1/2016 від 11.05.2016 вбачається, що участь у загальних зборах в якості учасників приймали ОСОБА_2, який володіє 33% статутного капіталу, та ОСОБА_3, яка володіє 34% статутного капіталу товариства, в особі уповноваженого представника ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М.

15 квітня 2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 664. Разом з тим до матеріалів справи позивачем надано висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016, яким встановлено, що в оригіналі зазначеної довіреності підпис виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів, не ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Суд приймає до уваги наданий позивачем висновок судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9374/9375 від 28.10.2016, як належний та допустимий доказ у справі.

Крім того, судом також досліджувався протокол допиту 3-го відповідача в рамках кримінального провадження №0002387, відкритого за заявою позивача внаслідок його примусового виключення зі складу учасників товариства, що є письмовим доказом у розумінні ст. 36 ГПК України.

Зі змісту зазначеного протоколу випливає, що ОСОБА_3 було не відомо про проведення загальних зборів ТОВ фірма "Ідалія" 11.05.2016, обговорювані там питання та прийняті рішення. Надані до суду заперечення представника 3-го відповідача містять протиріччя, оскільки в них зазначено, що ОСОБА_3 не погоджується з рішеннями загальних зборів товариства, оформлених оскаржуваним протоколом від 11.05.2016, щодо пунктів 3, 4, 6-11 порядку денного загальних зборів.

Не зазначено в запереченнях ОСОБА_3 і про факт видачі довіреності для представництва її інтересів на загальних зборах товариства на ім'я ОСОБА_6.

Представник 3-го відповідача під час розгляду справи в судові засідання не з'являвся, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався.

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 2.5 прим.1 зазначеної постанови визнання обставин учасниками судового процесу не є для господарського суду обов'язковим та остаточним. Суд може не прийняти такого визнання, якщо: визнана обставина викликає сумнів у її достовірності, тобто у тому чи відповідає вона дійсності, оскільки не узгоджується з іншими обставинами, вже з'ясованими в тій же справі.

Дослідивши всі обставини та докази у справі, суд приходить до висновку про те, що довіреність ОСОБА_3 від 15.04.2016, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. за №664 оформлена з порушенням встановлених законодавством вимог.

Згідно з абз. 2 п. 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», якщо довіреність учасника (акціонера) на право участі та голосування на загальних зборах оформлена (складена або посвідчена) з порушенням встановлених законодавством вимог, голоси учасника (акціонера), передані за такою довіреністю, не можуть враховуватися під час визначення кворуму на загальних зборах та результатів голосування.

Таким чином, на загальних зборах, які відбулись 11 травня 2016 року можуть бути враховані лише голоси ОСОБА_2 у розмірі 33 %.

Відповідно до п. 4.7. статуту ТОВ фірми «Ідалія», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Враховуючи вищезазначені обставини та в розумінні п. 4.7 статуту суд приходить до висновку, що загальні збори ТОВ фірма «Ідалія», які відбулись 11.05.2016 не є повноважними, оскільки на них не були присутні особи, які у сукупності володіють більш як 60% голосів.

Відповідно до абз. 2 п. 2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону, зокрема є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства»). Позивач також посилається на необґрунтованість рішення загальних зборів про виключення ОСОБА_1 зі складу ТОВ фірма «Ідалія».

Згідно з абз. 2 та 3 п. 4.24.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Протокол загальних зборів учасників №1/2016 від 11.05.2016 р. не містить обґрунтованих причин виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства: не вказано факти невиконання статутних обов'язків і в чому полягає системність невиконання учасником ОСОБА_1 його обов'язків, відтак суперечить вимогам Закону України «Про господарські товариства».

Відтак, з огляду на недотримання процедури скликання загальних зборів товариства від 11.05.2016, відсутність кворуму під час прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників та необґрунтованість зазначеного рішення суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання недійсними рішень, оформлених протоколом загальних зборів товариства № 1/2016 від 11.05.2016, зокрема щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія" підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права інтелектуальної власності на торговельну марку є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би факт існування торговельної марки ТОВ фірма "Ідалія", не надано витягу з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, доказів внесення торговельної марки як вкладу до статутного капіталу Товариства, суд вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позовні вимоги позивача складаються з 2-х позовних вимог немайнового характеру, позивач при зверненні до суду сплачено судовий збір за одну вимогу, тому судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з позивача на користь Державного бюджету України, в частині задоволеної позовної вимоги судові витрати у покладаються на 1-го відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 59-61 Закону України "Про господарські товариства", статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними рішення Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", оформлені протоколом №1/2016 від 11 травня 2016 року, зокрема щодо примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія".

3. В іншій частині позовних вимог - у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 1378,00 судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.03.2017 р.

Суддя Ю.В. Светлічний