РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017Справа №910/22770/16

За позовом American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки, Broadcast Music, Inc. (BMI) м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки, та Performing Right Society Limited, м. Лондон, Велика Британія,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Іноземне підприємство "1+1 Продакшн" (третя особа 1);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (третя особа 2);

про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав 64 000,00 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Мельник В. А., представник, довіреність №60 від 26.05.2016 р.;

Дубовий О. В., представник, довіреність № 70 від 15.09.2016 р.;

Від відповідача: Фокін С. О, представник, довіреність № б/н від 01.11.2016 р.;

Від третьої особи 1:Фокін С. О, представник, довіреність № б/н від 28.07.2014 р.;

Від третьої особи 2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах American Society of Composers Authors and Publishers (ASCAP), Broadcast Music Ink.(BMI) та Performing Right Society Limited з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" 64 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22770/16, розгляд справи призначено на 24.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Іноземне підприємство "1+1 Продакшн", слухання справи відкладено до 02.02.2017 року.

У судовому засіданні 02.02.2017 року було оголошено перерву до 07.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (третя особа 2), слухання справи відкладено до 07.03.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року відкладено розгляд справи до 16.03.2017 року.

У судовому засіданні 16.03.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" своїх повноважних представників у судове засідання не направило, письмових пояснень по суті справи не надало.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є організацію колективного управління, яка діє на підставі Статуту, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності від 10.10.2014 року № 440-н і зареєстрованого державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 14.10.2014 № 2047929, Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України "Про облік організацій колективного управління" № 3/2003 від 22.08.2003 року та відповідно до положень ст.ст. 47-49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) управляє на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права.

Відповідно до своїх повноважень, передбачених положеннями статей 47-49 Закону, позивач на території України управляє виключними майновими авторськими правами, на підставі чого укладає з юридичними та фізичними особами угоди (надає дозволи) на використання творів авторів (в тому числі шляхом публічного виконання), проводить збір, розподіл і виплату авторської винагороди, здійснює захист порушених авторських прав.

Згідно ст. 45 Закону, суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами, зокрема, через організацію колективного управління.

Частиною 1 ст. 47 Закону передбачено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

Згідно ч. 4 ст. 47 Закону, організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів. Організації колективного управління можуть доручати на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями управляти на колективній основі за кордоном майновими правами українських суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі й про взаємне представництво інтересів.

У відповідності з підпунктом "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо в організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Так, на підтвердження повноважень Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на колективне управління виключними майновими авторськими правами Broadcast Music, Inc. (далі - ВМІ) способом публічного виконання спірних музичних творів свідчить укладений між сторонами договір про взаємне представництво інтересів від 31.12.2004 року, умовами якого передбачено, що ВМІ передає Агентству виключне право на території України видавати дозволи на будь-яке виконання - публічне виконання, публічне сповіщення (в тому числі ретрансляція) та публічний показ творів - музичні композиції з текстом або без тексту (в тому числі рингтони), але сюди не включаються драматичні права, право на виконання музично-драматичних творів, право представляти індивідуальні твори в драматичних постановках або право використовувати музику, на яку є дозвіл відповідно до даного договору, у будь-якому іншому контексті, що може являти собою використання "великих прав" за даним договором.

Відповідно до п. 10 статті ІІІ, в редакції додаткової угоди від 11.03.2013 року до договору, Агентство з метою ідентифікації музичних творів з репертуару іншої сторони даного договору може використовувати інформацію з CIS-Net (мережа баз даних (також званих вузлами) побудованих на основі Стандартів CIS, а також із WID (база даних інформації про музичні твори) та IPI (база даних, що містить інформацію про зацікавлених осіб, їх імена (включаючи сценічні), їх права).

01.01.2006 між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Компанією AMERICAN SOCIETY OF COMPOSERS, AUTHORS AND PUBLISHERS (ASCAP) укладено договір, умовами якого передбачено, що згідно з даним договором ASCAP надає, а УААСП набуває невиключне право ліцензувати в Україні недраматичне публічне виконання музичних творів на вищевказаній території, права на виконання яких тепер або протягом терміну дії договору належать або контролюються ASCAP в тій мірі, в якій право публічного виконання таких музичних творів належить, може належати або може бути передане ASCAP протягом дії даного договору його членами згідно зі статтями та правилами ASCAP; такі твори надалі будуть називатися "Репертуар ASCAP". Виключенням з наданого права є публічні виконання таких творів або права яких на даний момент ліцензовані на вказаній території третіми сторонами згідно з діючими договорами, список яких додається з даним договором - список "А" або які можуть бути ліцензовані у майбутньому на обумовленій території будь-якими третіми сторонами. У випадку, якщо таке ліцензування буде мати місце у майбутньому, ASCAP повинно миттєва повідомити про це УААСП у письмовій формі.

Відповідно до п. 2 договору, термін "публічне виконання" згідно з даним договором означає: будь-яке вокальне, інструментальне та/або музичне представлення або інше виконання твору з репертуару ASCAP, твори почути або тримані іншим чином представниками публіки у будь-якій манері або будь-яким методом, включаючи живе виконання, інструментальне виконання, вокальне виконання або інструментальне та вокальне виконання разом, засобами "механічного відтворення" такими як: аналоговий, цифровий або фонографічний запис, компакт диск, касета, провід (дріт) або будь-якими іншими засобами які вже відомими, так і такими, які будуть винайдені у майбутньому; розповсюдження або трансляція по радіо або по телебаченню, кабелю, шляхом кабельного телесповіщення/ретрансляції, мікрохвиль, супутникового зв'язку, телефону, дроту та/або бездротового сповіщення, або будь-яким іншим шляхом, представлення та виконання музичних творів засобами для відтворення записаних звуків в синхронізації або у синхронізованому відношенні з кінокартиною або будь-якими іншим аудіовізуальним засобом/твором.

Згідно п. 13 договору, протягом терміну дії даної угоди на Території, ASCAP, згідно з даним Договором, безповоротно доручає, уповноважує та передає УААСП у право (на користь того, хто передає або на користь того, хто отримує, або на користь власника авторського права/прав будь-якого музичного твору у відповідності з положеннями даного Договору) починати та вести судові справи для стягнення та покриття збитків за порушення авторського права/прав, наданих тому, хто отримує право згідно з даним Договором, та звільняти від відповідальності, йти на компроміс або передавати на розгляд арбітражу (за розсудом того, хто отримує право) виконувати будь-які інші дії таким же чином та у тій самій мірі як можуть або могли б здійснити ті, хто передає та/або власника авторського права ASCAP, згідно з даним договором, утворює, встановлює та призначає УААСП своїм представником на території безповоротно протягом дії даного договору від імені того, хто отримує право, або на користь власника авторського права або авторських прав будь-якого музичного твору для здійснення всіх дій, порушення судових справ та виконання, визнання та надання всіх засобів та документів, які можуть бути необхідні, придатні або доречні, та відшкодовувати збитки згідно з авторським правом на даний музичний твір або іншим чином, за порушення прав у даних творах, наданих згідно з даним Договором, та звільняти від відповідальності, йти на компроміс або звертатися до арбітражу з будь-якими судовими справами чи діями, або здійснювати будь-які інші вирішення спорів стосовно вищевказаного.

Даний договір вступає в дію з 01.01.2006 та діє до 31.12.2006 та після цього даний договір буде автоматично пролонговуватись з врахуванням всіх положень та умов згідно з даним договором з року в рік (а саме з 01 січня по 31 грудня) автоматично, якщо тільки не пізніше ніж за один місяць до планованого закінчення терміну дії даного договору одна із сторін не повідомить іншу сторону рекомендованим листом: про припинення дії на 31 грудня того ж календарного року або про переробку або зміну діючих умов, і у такому випадку такі угоди залишаються в дії до тих пір, поки не будуть погоджені нові умови або, якщо після проведення переговорів сторони не дійшли згоди стосовно нових умов, тоді кожна сторона може повідомити іншу сторону рекомендованим листом, що угоди можуть вважатися припиненими на кінець календарного року, у якому надане повідомлення (п. 19 договору).

Крім того, до договору про представництво інтересів укладено додаткові угоди від 11.03.2013 та від 02.02.2015.

Також, на підтвердження повноважень Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на колективне управління виключними майновими авторськими правами Компанії Performing Right Society Limited (далі - PRS) способом публічного виконання спірних музичних творів свідчить укладений між сторонами договір про взаємне представництво інтересів, умовами якого передбачено, що згідно з даним договором PRS надає ДО УААСП невиключне право видавати на території, на якій діє остання, необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії даного договору.

За умовами даного договору термін "публічне виконання" включає будь-які звукові супроводи та виконання, доступні для слухового сприйняття публіки в будь-якому місці на території, на якій діє кожне з договірних товариств, якими б засобами і яким би чином це не досягалось, включаючи як засоби вже відомі і такі, що використовуються, так і ті, що можуть бути винайдені і почати використовуватись в період чинності даного договору. Термін "публічне виконання" включає в себе, зокрема: живе виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою механічних засобів, таких як фонографічні записи, магнітні стрічки, магнітні плівки та звукові доріжки (магнітні та інші); таке, що передається засобами проекції (звукові фільми), в передачах організацій мовлення (такі, як радіо і телебачення, передані напряму або ретрансльовані, та ін.), а також за допомогою засобів бездротового прийому (радіо- і телеприймачів, та телепоглинаючих засобів тощо та аналогічних засобів та обладнання і т. ін.)

Відповідно до ст. 2 договору, невиключне право видавати дозволи на виконання, як це передбачено ст. 1, уповноважує кожне товариство в обсязі його повноважень, які випливають з даного договору, а також з його власного статуту та правил, а також національного законодавства країни або країн, у яких діє товариство, зокрема:

- дозволяти або забороняти як від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права, публічні виконання творів з репертуару іншого товариства, а також надавати усі необхідні дозволи на такі виконання;

- пред'являти та підтримувати від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права будь-які судові позови проти будь-яких фізичних або юридичних осіб, органів виконавчої влади або інших органів, що несуть відповідальність за неправомірне виконання відповідних творів; вести справи, укладати мирові угоди, передавати спори на арбітражний розгляд, звертатися до суду, спеціального чи адміністративного трибуналу.

Даний договір вступає в силу з 01.06.2006 та відповідно до положень статті 14, діє до 31.12.2007, якщо тільки його не буде припинено будь-якою із сторін повідомленням рекомендованим листом до закінчення цього періоду (п.1 ст. 13 договору).

Також, до договору про взаємне представництво інтересів укладено додаткову угоду від 20.03.2013.

Водночас, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації - Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Зазначене підтверджується, зокрема, листом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC) від 02.04.2013 року, в якому зазначено, що ДП УААСП (правонаступником якого є Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав") є визнаним членом CISAC з 15.12.2000 року та зобов'язане діяти згідно з правилами CISAC. Кожне товариство має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору створеного його членами. Інформація про твори, надана членами кожного товариства також надається кожному товариству-партнеру. Товариства можуть отримати дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC ("CIS-net"), наприклад: товариство до якого належить певний композитор, автор або видавець, може бути визначене, якщо звернутися до так званого каталогу Зацікавлених Сторін (більш відома як "ІРІ"). Управління ІРІ було передано швейцарському товариству SUISA. ІРІ - електронна база даних, яка вміщує інформацію про композиторів, авторів та видавців творів, які захищені авторським правом, і яка надається товариством SUISA для всіх товариств світу у електронному вигляді.

Також, між SUISA Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори, як власником і менеджером ІРІ Системи, та Державним підприємством "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (правонаступником якого є Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"), як користувачем, була укладена Угода користувачів ІРІ, відповідно до якої користувачу надано доступ до системи ІРІ.

З виписок із системи ІРІ вбачається, що авторські майнові права на твори "ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_3" ориг. виконавець ОСОБА_10, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11, знаходяться в управлінні іноземних організацій колективного управління - Performing Right Society Limited, BROADCAST MUSIC, INC (BMI), AMERICAN SOCIETY OF COMPOSERS та AUTHORS AND PUBLISHERS (ASCAP).

Відповідно до договорів про взаємне представництво інтересів укладених між вище зазначеними іноземними організаціями колективного управління та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав", на території України авторськими майновими правами щодо перелічених творів управляє Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Агентство) здійснює колективне управління виключними майновими авторським правами Компаній Performing Right Society Limited, BROADCAST MUSIC, INC (BMI) та AMERICAN SOCIETY OF COMPOSERS, AUTHORS AND PUBLISHERS (ASCAP) на перелічені вище музичні твори.

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до наказу Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" № Ф/79-1/16 від 21.10.2016 "Про проведення фіксації" на виконання ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", з метою здійснення фіксації порушення авторських прав під час публічного сповіщення творів з репертуару Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", направлено головного фахівця відділу моніторингу та фіксації правопорушень авторського права управління зборів авторської винагороди Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" Лісового О.Д. 22.10.2016 о 14 год. 00 хв. на фіксацію на матеріальні носії (аудіо та/або відео) факту публічного сповіщення творів в прямому ефірі телеканалу " 1+1" (Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1"). Результати фіксації оформити у вигляді "Акту".

Як стверджує позивач, актом фіксації публічного сповіщення творів від 22.10.2016, складеним уповноваженим представником Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" Лісовим О.Д. та відеозаписом публічного сповіщення було встановлено, що в ефірі телеканалу "1+1", який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" (ТРК "Студія " 1+1"), 22.10.2016 з 14 год. 25 хв. до 16 год. 09 хв. здійснено публічне сповіщення музичних творів, зокрема: "ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_3" ориг. виконавець ОСОБА_10, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені Законом України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Згідно п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, на підтвердження факту використання відповідачем творів ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_3" ориг. виконавець ОСОБА_10, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11 в ефірі телеканалу "1+1", який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" (ТОВ ТРК "Студія " 1+1") з 14 год. 25 хв. до 16 год. 09 хв., позивачем надано відеозапис публічного сповіщення та акт фіксації від 22.10.2016.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого суд відзначає наступне.

На підтвердження правомірності використання вказаних вище об'єктів відповідач зазначає, що твори під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_3" ориг. виконавець ОСОБА_10, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11 могли демонструватися лише у складі цілісного аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-3", при цьому, відповідач набув права на публічне сповіщення аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-3" на підставі договору від 01.06.2016 про виробництво (створення) аудіовізуального твору та передачу (відчуження) майнових прав.

Так, 01.06.2016 між Іноземним підприємством "1+1 Продакшн" (далі - виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" (далі - замовник) укладено договір про виробництво (створення) аудіовізуального твору та передачу (відчуження) майнових прав.

Відповідно до п.п. 4.4.2, 4.4.3 договору, ІП " 1+1 Продакшн" зобов'язалось придбати майнові права авторів, чиї твори увійдуть як складова частина до цілісного аудіовізуального твору "Голос країні.Діти - 3", та в силу п.п. 7.3. та 7.4. договору зобов'язується нести відповідальність у випадку пред'явлення претензій та/або позовів з боку авторів.

Згідно із статтею 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 17 Закону України "Про авторське право і суміжні права", якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Так, 04.01.2016 між Іноземним підприємством " 1+1 Продакшн" (далі - компанія) та ПП "Світова музика" (далі - правовласник) укладено ліцензійний договір № 04/01/16, за умовами якого правовласник надає компанії на умовах, визначених ліцензійним договором, дозвіл на використання творів з каталогу правовласника у передачах, а компанія зобов'язується виплатити винагороду (роялті) правовласнику за надання дозволу на використання творів відповідно до умов договору.

Ліцензійний договір набирає чинності з 04.01.2016 і діє до 31.12.2016 (пункт 8.1 договору).

Відповідно до звіту до ліцензійного договору від 10.10.2016 на підставі вказаного договору ІП "1+1 Продакшн" та ПП "Світова музика" було погоджено перелік творів для використання, зокрема: "ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11.

27.01.2016 між Іноземним підприємством "1+1 Продакшн" (далі - компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" (далі - правовласник) укладено ліцензійний договір № LCTV/A-63, за умовами якого, правовласник передає компанії невиключні авторські права на використання фонограм, які зазначені в додатках до договору.

Права надаються без передачі прав власності, володіння, відчуження або будь-якого іншого розпорядження фонограмм, для використання способами, вказаними в п. 1.2. договору, протягом строку дії даного договору та на території, зазначеної у п. 1.3. договору.

Відповідно до п. 1.2.6. ліцензійного договору, право на публічне сповіщення, включаючи право на передачу в ефір, тобто право на повідомлення творів в складі передачі (включаючи виконання або передачу в ефір) для загального відома шляхом передачі в ефір або подальшої передачі в ефір каналами ефірного або супутникового телебачення (як платного, так і безкоштовного), а також право на повідомлення творів в складі передачі для загального відома по кабелю, проводам, оптичного волокна або за допомогою інших аналогічних засобів. При цьому сторони розуміють і погоджуються, що за цим договором право на публічне сповіщення передається правовласником компанії для передачі в ефір на телевізійних каналах "ТЕТ", " 2+2", " 1+1", "Плюс Плюс", "Бігуді", "УНІАН". Правовласник розуміє і погоджується, що винагорода за публічне сповіщення в ефірі телевізійних каналів "ТЕТ", " 2+2", " 1+1", "Плюс Плюс", "Бігуді", "УНІАН", в частині частки авторських прав власника авторських прав на публічне сповіщення творів, в повному обсязі входить у загальну суму винагороди, зазначеного в пункті 2.1. даного договору. Правовласник гарантує, що ні він, ні будь-яка інша особа не матиме права вимагати від компанії та/або мовника телевізійних каналів "ТЕТ", " 2+2", " 1+1", "Плюс Плюс", "Бігуді", "УНІАН", виплати будь-яких сум за публічне сповіщення творів в складі передачі. При цьому компанія зобов'язана довести до відома третіх осіб (за винятком телевізійних каналів "ТЕТ", " 2+2", " 1+1", "Плюс Плюс", "Бігуді", "УНІАН"), яким вона передасть передачу для публічного повідомлення, про те, що при публічному повідомленні творів в складі передачі вони зобов'язані провести виплату авторської винагороди або організації колективного управління, або безпосередньо правовласнику, відповідно до вимог чинного законодавства країни на території, якою здійснюється публічне повідомлення передачі.

Ліцензійний договір набирає чинності з 27.01.2016 і діє до 31.12.2016 (пункт 8.1 договору).

Відповідно до додатку № 14 та 15 до ліцензійного договору № LCTV/A-23 від 27.01.2016 на підставі вказаного договору правовласник передав компанії невиключні авторські права на твори/фонограми для використання в телепередачі під назвою "Голос країни. Діти 3", зокрема: " ІНФОРМАЦІЯ_1" ориг. виконавець ОСОБА_8, "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ориг. виконавець ОСОБА_9, "ІНФОРМАЦІЯ_3" ориг. виконавець ОСОБА_10, "ІНФОРМАЦІЯ_4" ориг. виконавець ОСОБА_11.

Відповідно до ч. 1 статті 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об'єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

У разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України.

Якщо в ліцензійному договорі про видання або інше відтворення твору винагорода визначається у вигляді фіксованої грошової суми, то в договорі має бути встановлений максимальний тираж твору. Умови ліцензійного договору, які суперечать положенням цього Кодексу, є нікчемними.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконного використання відповідачем музичних творів не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження Організації про те, що відповідачем та ІП " 1+1 Продакшн" не подано доказів укладення ПП "Світова музика" та ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" відповідних правочинів з авторами є безпідставними, оскільки судом враховано те, що ліцензійний договір № 04/01/16 від 04.01.2016 та № LCTV/A-23 від 27.01.2016 є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав у сумі 64 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 24.03.2017 р.