КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Справа№ 910/902/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання: Ляховенко М.Д.

та представників:

від апелянта: Полтавець П.Ю. ( дов. № 19/3-02/199 від 14.11.2016);

від ТОВ "Завод модифікованих жирів": Свистунов Д.В. (дов. № 268Д-10 від 16.03.2017);

арбітражний керуючий Стрельченко Р.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №58 від 08.02.2013.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017

у справі № 910/902/17 (Суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів " (ідентифікаційний код 31400118)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 порушено провадження у справі № 910/902/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд 75; ідентифікаційний код 31400118), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів"; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" арбітражного керуючого Стрельченка Руслана Андрійовича; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 по справі №910/902/17, прийняти постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" у порушені справи про банкрутство, а провадження по справі №910/902/17 припинити.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" посилається на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у даній справі прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає дійсним обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

В підтвердження своїх доводів апелянт стверджує, що при винесенні Господарським судом міста Києва оскаржуваної ухвали допущено порушення ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом", ч. 6 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, скаржник зазначає, що до заяви боржника, при зверненні до суду, не подано всіх документів зазначених в Законі; заяву подано не за місцезнаходженням боржника (згідно реєстраційних документів ТОВ "Завод модифікованих жирів" зареєстроване в Кіровоградській області, м. Кіровоград (Кропивницький), проспект Промисловий,14), а отже, дана справа про банкрутство підсудна Господарському суду Кіровоградської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2017, для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 910/902/17, сформовано колегію суддів: у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 у справі №910/902/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.03.2017.

20.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів " надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відмовити в повному обсязі, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року у справі №910/902/17 залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 21.03.2017 представник Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, з підстав зазначених в апеляційній скарзі, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у даній справі, прийняти постанову, якою відмовити ТОВ "Завод модифікованих жирів" у порушенні справи про банкрутство.

Арбітражний керуючий Стрельченко Р.А. та представник ТОВ "Завод модифікованих жирів" заперечували проти задоволення апеляційної скарги, зазначили, що апелянт не набув статусу учасника провадження у даній справі, просили суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року у справі № 910/902/17 залишити без змін.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 21.03.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" не погоджуючись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі № 910/902/17 звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Обгрунтовуючи своє право на звернення з апеляіційною скаргою скаржник стверджує, що є учасником у даній справі про банкрутство оскільки є забезпеченим кредитором ТОВ "Завод модифікованих жирів".

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", учасниками у справі про банкрутство є, зокрема, забезпечені кредитори. Цією статтею, також, визначено, що забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

В силу ч.2 ст.23 Закону , забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 ст. 23 Закону, передбачено, що розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до Реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно ч.2 ст. 33 Закону, у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом, або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Таким чином, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство права забезпеченого кредитора можуть вважатися порушеними, оскільки після порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом та в межах провадження у справі про банкрутство, тому забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження, а відтак, набувають і процесуальне право на оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що до заяви ТОВ "Завод модифікованих жирів" про порушення провадження у справі про банкрутство додано перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, відповідно до якого визначено ряд майна боржника, що перебуває у заставі ПАТ "Державний ощадний банк України" (ст. 50-83, Т.1).

За наведеного, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", як забезпечений кредитор, є учасником у даній справі про банкрутство, а отже має право звертатися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону, боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення, зокрема, такої обставини як задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Пунктом 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" визначено, що виходячи з системного аналізу частини третьої статті 10, частини п'ятої статті 11, частини першої статті 15 Закону, загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" (ідентифікаційний код 31400118), оскільки останнє має кредиторську заборгованість у сумі 3 850 045 098 грн. 50 коп. і неспроможне її погасити.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону до заяви боржника додаються також:

установчі документи боржника - юридичної особи;

бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату;

перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором;

довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об'єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу;

перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення;

відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити;

протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду;

копія спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо);

рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство;

інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Відповідно до поданої заяви, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" наявна кредиторська заборгованість на загальну суму 3 850 045 098 грн. 50 коп., у тому числі розмір безспірної кредиторської заборгованості боржника становить 3 648 877 582 грн., яка підтверджена рішеннями Господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2016 у справі № 912/163/16, від 17.10.2016 у справі № 912/3136/16 від 17.10.2016, а також постановами відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчих проваджень ВП № 52290251 від 20.09.2016, ВП № 53177395 від 22.12.2016 та постановою відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 52316646 від 21.09.2016.

Окрім того, до заяви боржника додані всі документи, передбачені ч. 3 ст. 11 Закону, а отже твердження ПАТ "Державний ощадний банк України" стосовно неподання ТОВ "Завод модифікованих жирів" всіх документів зазначених в ст. 11 Закону є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Разом з тим, на підставі доданих до заяви доказів, місцевим господарським судом встановлено та підтверджується судом апеляційної інстанції, що задоволення вимог зазначених вище кредиторів, вимоги яких є безспірними, призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника перед іншими кредиторами, у зв'язку з недостатністю майнових активів боржника, які складають дебіторську заборгованість в розмірі 132 016 262 грн. 80 коп., а також залишкову вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" в розмірі 24 570 571 грн. 95 коп., що разом становить 156 586 834 грн. 75 коп.

Колегія суддів зазначає, що сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи № 910/902/17, доводять неспроможність боржника виконати свої зобов'язання перед кредиторами у встановлений законом строк, а отже, у Господарського суду міста Києва були наявні всі правові підстави для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Завод модифікованих жирів ".

До того ж, Київський апеляційний господарський суд критично сприймає доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом міста Києва ч. 6 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням скаржника.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в графі місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Завод модифікованих жирів" зазначено: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 75 (ст. 86, Т.1), що є свідченням того, що ТОВ "Завод модифікованих жирів" правомірно звернулось з заявою про порушення справи про банкрутство саме до господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правомірно порушив провадження у справі № 910/902/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод модифікованих жирів" оскільки останнім, при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, дотримано всіх вимог чинного законодавства.

За наведеного, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 у справі № 910/902/17 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 15, 32-34, 43, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі № 910/902/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі № 910/902/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/902/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 24.03.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков