ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Справа № 912/4230/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Вечірко І.О., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

за участю представників сторін

від позивача: Біндіч Г.П., представник, довіреність №70 від 01.02.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №20 від 09.01.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Ощадбанк" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2017р. у справі № 912/4230/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Ощадбанк"

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.03.2017р. справу № 912/4230/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Вечірко І.О., Іванова О.Г.

Ухвалою суду від 20.03.2017р. даною колегією суддів справу №904/4230/16 прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2017 року (суддя Макаренко Т.В.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване безпідставністю вимог позивача, відсутністю правових підстав для розірвання в судовому порядку спірного договору суборенди нерухомого майна.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2017 року та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що:

- приміщення, що орендується, не відповідає вимогам НБУ щодо захисту приміщення, є технічно неукріпленим, без захисних ролетів, прохід на другий поверх та вікна без захисних гратів, скло на вікнах не ударотривке, відповідно виникає ризик проникнення сторонніх осіб у приміщення. На момент укладення договору позивач розраховував на належне виконання умов договору. Відповідно до ст. 784 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

- відповідно до вимог, затверджених Центральним апаратом АТ "Ощадбанк" для розміщення установи нового формату філії, оптимальним варіантом є приміщення правильної прямокутної форми, розташоване на першому поверсі площею 120-150 кв.м без кабінетів та без перегородок, включаючи облаштування повноцінної зони обслуговування, а орендоване приміщення знаходиться на другому поверсі та має прямокутний коридор та прилеглі до нього кабінети, що не дозволяє зробити відкриту зону для працівників банку та клієнтів. Відповідно Банк, укладаючи Договір, не розраховував на настання обставин, які унеможливлять подальшу оренду приміщення.

- посилається на невідповідність орендованого майна його призначенню. Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі. Просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні вказали, що апеляційна скарга не містить жодного посилання на норму права, яка б була порушена судом при прийнятті рішення. За договором в оренду здавалося приміщення для розміщення окремих відділів управління банку, а не розміщення відділень філії банку. На момент здачі приміщення в суборенду Постанова НБУ, на яку посилається позивач діяла. Договором не передбачено обов'язку суборендодавця щодо приведення приміщення у відповідності до вимог Постанови НБУ. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

16.05.16р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" (суборендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (суборендар) укладено договір суборенди № 898.

Згідно умов договору, суборендодавець передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 290,2 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на 2-му поверсі приміщення будинку, вартість якого визначена і становить без ПДВ 600 000,00 грн. Приміщення передається в оренду з метою розміщення окремих відділів Кіровоградського обласного управління АТ "Ощадбанк" (п.1.1 договору).

Відповідно до п.п. 2.1-2.2 договору, приміщення передається в користування суборенди строком на 2 роки 11 місяців з дати підписання акту приймання-передачі Приміщення в суборендне користування, але не більше ніж на строк дії договору. Строк суборенди може бути скорочений лише за взаємною згодою Сторін, що оформлюється додатковим договором, або у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Плата за суборенду становить без урахування ПДВ 25 000,00 грн. на місяць (п. 4.1. Договору).

Згідно п. 11.1, цей договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 13.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і діє з 16 травня 2016 року до 16 квітня 2019 року включно.

Договір підписано сторонами, та скріплено печаткою позивача. 16.05.2016р. за Актом приймання-передачі позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт суборенди.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання з 10.10.16р. договору суборенди № 898 від 16.05.2016р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповіді на пропозицію Банку про розірвання договору не надав.

ПАТ "Державний ощадний банк України" у позовній заяві зазначає, що в зв'язку зі скороченням штату працівників не використовує приміщення відповідно до його призначення. Крім того, відповідно до вимог, затверджених Центральним апаратом АТ "Ощадбанк" для розміщення установи нового формату філії, оптимальним варіантом є приміщення правильної прямокутної форми, розташоване на першому поверсі площею 120-150 кв.м без кабінетів та без перегородок, включаючи облаштування повноцінної зони обслуговування, а орендоване приміщення знаходиться на другому поверсі та має прямокутний коридор та прилеглі до нього кабінети, що не дозволяє зробити відкриту зону для працівників банку та клієнтів. Відповідно Банк, укладаючи Договір, не розраховував на настання обставин, які унеможливлять подальшу оренду приміщення.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.291 ГК України, одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Спеціальною нормою, яка передбачає право наймача вимагати розірвання договору найму є стаття 784 ЦК України.

За приписами вказаної статті наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Як вбачається з акту приймання-передачі приміщення (т.1 а.с.11) відповідач передав, а позивач прийняв нежитлове приміщення для розміщення окремих відділів Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк». Стан приміщення задовільний.

Докази того, що приміщення не відповідає умовам договору та призначенню в матеріалах справи відсутні і позивачем не надані.

Договором не передбачено обов'язок відповідача проводити капітальний ремонт, та докази того, що приміщення потребує капітального ремонту в матеріалах справи відсутні.

Що стосується посилання позивача на невідповідність приміщення Постанові Національного банку України "Про затвердження правил з організації захисту приміщень банків в Україні" № 63 від 10.02.16р. щодо захисту приміщення, є технічно неукріпленим, без захисних ролетів, прохід на другий поверх та вікна без захисних гратів, скло на вікнах не ударотривке, відповідно виникає ризик проникнення сторонніх осіб у приміщення, то слід зазначити наступне.

Укладаючи договір, позивачу було відомо про наявність вищезазначеної Постанови НБУ і позивач погодився взяти в оренду зазначене в договорі приміщення.

Крім того в договорі - розділ 7, сторони передбачили право суборендаря, з дозволу суборендодавця, проводити реконструкцію, переобладнання, перепланування приміщення, зміну комунікацій, фасаду, тощо. Встановлювати замки, змінювати або укріплювати двері, вікна, встановлювати сигналізацію та інші системи охорони.

Доказів того, що позивач звертався до відповідача за дозволом на проведення робіт з укріплення приміщення, та приведення його у стан відповідно до Постанови НБУ, позивачем не надано.

Таким чином підстави для застосування спеціальної норми для розірвання договору оренди на вимогу орендаря (ст..784 ЦК України) відсутні.

Загальною нормою для розірвання договорів є стаття 651 та стаття 652 ЦК України.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Докази не лише істотного, а взагалі порушення умов договору з боку відповідача відсутні.

Статтею 652 ЦК України передбачена можливість розірвання договору за згодою сторін у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладені договору. Розірвання договору з цієї підстави на вимогу заінтересованої сторони в судовому порядку можливе за наявності одночасно чотирьох умов, зазначених у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, а саме:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладені договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, для розірвання договору в судовому порядку на підставі ст..652 ЦК України необхідна по-перше, істотна зміна обставин, а по-друге, наявність у сукупності вищезазначених усіх чотирьох умов.

Колегія суддів зазначає, що скорочення штату працівників не є істотною зміною обставин і позивачем не доведена наявність чотирьох умов необхідних для розірвання договору.

З наведених підстав господарський суд правильно відмовив в задоволенні позовних вимог. Рішення суду слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задовлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101- 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Ощадбанк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2017р. у справі № 912/4230/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.03.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ І.О. Вечірко

__________________ О.Г.Іванов