РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017Справа №910/20462/16

За позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2;

про стягнення компенсації у розмірі 29 000, 00 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Сербуль О. Ю., представник, довіреність № б/н від 02.06.2016 р.;

Від відповідача: Піліпенко Д. О., представник, довіреність № б/н 05.12.2016 р.;

Від третьої особи: ОСОБА_5, представник, довіреність № 297 від 18.02.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" про стягнення компенсації у розмірі 9 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 суд з власної ініціативи залучив Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а також відклав розгляд даної справи на 12.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 слухання справи відкладено до 02.02.2017 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 року № 05-23/321 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2017 року, справа № 910/20462/16 передана для розгляду судді Мандриченку О. В. у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді ОСОБА_8

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 справу № 910/20462/16 прийнято до провадження суддею Мандриченком О.В., судове засідання призначено на 07.03.2017.

У судовому засіданні 07.03.2017 р. оголошено перерву у справі до 28.03.2017 р.

У судовому засіданні 28.03.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник від відповідача та представник від третьої особи у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011.

01.01.2014 між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» (далі - видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 8.3. договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 11.1 договору).

31.12.2014 між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» укладено додаткову угоду № 2 до договору управління майновими авторськими правами № АУ003К від 01.01.2014, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору № АУ003К від 01.01.2014 - до 31.12.2015 включно та викласти п.п. 11.1. договору № АУ003К від 01.01.2014 в наступній редакції:

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015. При цьому, сторони можуть продовжити строк дії даного договору, підписавши відповідну угоду.

Крім того, 22.12.2015 між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» укладено додаткову угоду № 3 до договір № АУ003К від 01.01.2014, згідно якого сторони дійшли згоди викласти п. 11.1. договору в наступній редакції:

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016. При цьому сторони можуть продовжити строк дії договору, підписавши відповідну угоду про це.

Так, 31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір №ПЛВ-054/15.

Відповідно до п. 1.21 договору, термін дії прав на використання обчислюється з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2016.

Згідно п. 2.1. договору, ліцензіар справжнім на строк і межах території надає ліцензіату права на використання об'єктів з каталогу ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати стосовно зазначених об'єктом наступні дії, зокрема:

- публічно виконувати твори, тобто представляти їх у живому виконанні або за допомогою технічних засобів (радіо, телебачення та інших технічних засобів) в місці, відкритому для вільного відвідування, або в місці, де присутня значна кількість осіб, які не належать до кола сім'ї, незалежно від того, сприймається твір у місці його подання або показу або в іншому місці одночасно з поданням або показом творів.

- повідомляти твори в ефір, в тому числі і через супутник. При цьому, під повідомленням розуміється будь-яка дія за допомогою якого твір стає доступним для слухового і (або) зорового сприйняття незалежно від його фактичного сприйняття публікою. При повідомленні творів в ефір через супутник, під повідомленням в ефір розуміється передача сигналів з наземної станції на супутник і передача далі зі супутника, за допомогою яких, передача твору може бути доступною для сприйняття незалежно від фактичного приймання сигналів публікою. Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням в ефір, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією ефірного мовлення або з її згоди;

- повідомляти твори по кабелю, тобто повідомляти твори для загального відома по радіо чи телебаченню за допомогою кабелю, проводу оптичного волокна або аналогічних засобів (в тому числі шляхом ретрансляції). Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомлення по кабелю, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією кабельного мовлення або з її згоди.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що ліцензіат зобов'язується забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання об'єктів, права на які передані відповідно до цього договору, а також присікати подібні факти використання об'єктів, здійснюючи для цього будь-які юридичні дії, за власним вибором, вживаючи заходів для компенсації збитку та витрат, понесених у зв'язку з нанесенням такого збитку щодо осіб, неправомірними діями яких було завдано такої шкоди.

Відповідно до виписки з каталогу творів від 16.01.2015 на виконання умов ліцензійного договору №ПЛВ-054/15 від 31.12.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" набуло права на використання наступних музичних творів, зокрема:

- назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор музики - ОСОБА_9; автор тексту - ОСОБА_9; виконавець - ОСОБА_10, авторські права на твір 50 %;

- назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор музики - ОСОБА_11; автор тексту - ОСОБА_11; виконавець - ОСОБА_12, авторські права на твір 20 %.

На виконання умов договору № АУ003К від 01.01.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» надало декларацію № 8 від 15.01.2015 щодо музичних творів, майнові права на які передані в управління організації, а саме:

- назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор музики - ОСОБА_9; автор тексту - ОСОБА_9; виконавець - ОСОБА_10, публічне виконання 50 %, публічне сповіщення 50 %;

- назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор музики - ОСОБА_11; автор тексту - ОСОБА_11; виконавець - ОСОБА_12, публічне виконання 20 %; публічне сповіщення 20 %.

Отже, на підставі зазначених вище договорів та декларацій, позивач набув майнові права інтелектуальної власності на музичні твори «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець ОСОБА_10), «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець ОСОБА_12).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як зазначає позивач, актами фіксації № 18/01/15 від 23.01.2015 та № 14/01/15 від 20.01.2015, складені представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами та відеозаписом публічного виконання на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому у АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонки для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіотехніки, серед яких твори під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_10 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_12.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях (стаття 1 Закону).

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, на підтвердження факту використання відповідачем творів «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_10 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_12, у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому у АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест", позивачем надано відеозаписи публічного виконання, акти фіксації № № 18/01/15 від 23.01.2015 та № 14/01/15 від 20.01.2015, а також фіскальні чеки відповідача, оформлені у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3».

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозаписів фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне виконання, з приводу чого судом встановлено наступне.

З проведеного відеозапису достовірно вбачається, що такий запис проводився у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому у АДРЕСА_1 і звучання музичних творів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_10 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_12.

Відповідно суд дійшов до беззаперечного висновку, що надані позивачем відеозаписи здійснювався у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому у АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" та доводить факт використання відповідачем вказаних вище музичних творів.

Так, на підтвердження правомірності використання вказаних вище музичних творів відповідачем надано суду договір № 009/15 про надання послуг від 01.01.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" (далі - замовник) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (далі - виконавець), умовами якого передбачено, що виконавець, за допомогою власного апаратно-програмного комплексу «ESN 1 VD» зобов'язується надати послуги з музичного оформлення приміщень замовника, а замовник оплатити надані послуги у порядку та на умовах передбачених даним договором.

Відповідно до п. 3.1.6 договору, виконавець зобов'язаний самостійно врегульовувати питання виплати винагороди (роялті) за публічне виконання фонограм, зафіксованих у фонограмах музичних творів та їх виконань у приміщеннях замовника у відповідності з вимогами чинного законодавства України, безпосередньо з організацією колективного управління «Українська ліга музичних прав».

Згідно п. 3.2.2. договору, замовник зобов'язаний не пізніше десяти календарних днів кожного місяця, що слідує за звітним, оплатити надані послуги у розмірі передбаченому відповідними додатками до даного договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині невиконаних зобов'язань, до повного їх виконання сторонами договору (п. 5.1. договору).

Так, 01.01.2015 на виконання умов договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" (далі - змовник) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (далі - виконавець) підписано акт прийому передачі обладнання, відповідно до якого виконавець встановив, а замовник прийняв в експлуатацію на строк дії договору наступне обладнання, необхідне для організації музичного оформлення торгівельних приміщень замовника, а саме обладнання «ESN 1 VD», серійний номер 009, у приміщені закладу - ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_3», за адресою АДРЕСА_1.

Додатком № 3 від 01.01.2015 до договору № 009/15 від 01.01.2015 сторони встановили щомісячну вартість послуг за договором № 009/15 від 01.01.2015 - 1 000, 00 грн., ПДВ не передбачено.

В свою чергу, Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 (далі - компанія) отримав право на використання музичних творів на підставі укладеного з Об'єднанням підприємств «Українська ліга музичних прав» (далі - ліга) договору № ЕС/01-0713 про сплату винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та відеограм від 18.07.2013, умовами якого передбачено, що предметом договору є умови використання компанією способом публічного виконання у зазначених в додатках до цього договору закладах, в яких компанія здійснює надання послуг пов'язаних з використанням опублікованих з комерційною метою фонограм та сплати лізі, як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороди (роялті) зав таке використання фонограм. Компанія зобов'язується сплачувати лізі узгоджену в додатках до даного договору винагороду за публічне виконання фонограм.

Ліга гарантує, що публічне виконання компанією фонограм не порушує прав та охоронюваних законом інтересів правовласників, а у компанії не виникне обов'язку сплачувати будь-яким особам за публічне виконання фонограм з каталогу ліги (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1.1. договору передбачено, ліга зобов'язується самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду, отриману від компанії.

Згідно п. 2.2.1. договору, компанія зобов'язується не пізніше десяти банківських днів після закінчення звітного місяця виплачувати лізі винагороду, узгоджену сторонами у відповідних додатках до даного договору. Компанія перераховує винагороду на розрахунковий рахунок ліги, який зазначено в п. 4 даного договору.

Відповідно до п. 2.2.7. договору, підписання даного договору ліга підтверджує та гарантує, що має необхідні права та повноваження отримувати, збирати та розподіляти винагороду (роялті) за використання фонограм способом публічного виконання (гарантії ліги). В разі порушення зазначених гарантій та/або умов п. 1.2. даного договору сторони зобов'язуються діяти у відповідності до положень п. 2.1.3. та 2.1.4. даного договору.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013, при цьому п. 2.2.1., 2.2.5. договору залишаються в силі до повного виконання компанією своїх зобов'язань, що виникли під час дії даного договору. У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної вище дати припинення дії договору, він вважається пролонгованим ще на один календарний рік і так кожного разу.

Додатком № 01/2015 від 01.01.2015 до договору № ЕС/01-0713 від 18.07.2013 сторони визначили перелік закладів, в яких компанія здійснює публічне виконання фонограм, серед яких Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" - ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_3» - АДРЕСА_1.

Оскільки суду не надано жодного доказу наявності повідомлення про припинення дії ліцензійного договору № ЕС/01-0713 про сплату винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та відеограм від 18.07.2013, суд приходить до висновку, що договір автоматично пролонговувався та станом на день прийняття рішення у справі є чинним.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права", майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

За приписами статей 31, 32, 33 Закону, використання творів допускається виключно на основі авторського договору з автором або іншою особою, що має авторське право, або з організацією колективного управління, яким об'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ст.49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) до функцій організацій колективного управління відноситься наступне: збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону. Отже, вказаним законом передбачено, що організація колективного управління має право збирати винагороду за використання творів не тільки для тих суб'єктів, правами яких така організація управляє, а й для інших суб'єктів прав.

Пунктом 2 ст.49 Закону передбачено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 № 12, передбачено, що надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Отже, ОП «УЛМП», як організацією колективного управління, було надано Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 право на використання у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_3» музичних творів, а останній зі свого боку повністю оплатив винагороду (роялті) у розмірі 4 200, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 71 від 27.02.2015, за таке використання, а отже, їх використання у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_3» є правомірним та не порушує жодних прав третіх осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що використання відповідачем музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_10 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_12, у приміщенні ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_3», відбулося у відповідності з умовами договору № 009/15 про надання послуг від 01.01.2015, укладеного з Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, який в свою чергу отримав право на використання музичних творів на підставі укладеного з Об'єднанням підприємств «Українська ліга музичних прав» (далі - ліга) договору № ЕС/01-0713 про сплату винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та відеограм від 18.07.2013.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконного використання відповідачем музичного твору не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги наведене вище, позовні вимоги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісна Бар Інвест" про стягнення компенсації у розмірі 29 000, 00 грн. задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 28.03.2017 р.