ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 р. Справа №917/34/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбомаш", вул. Герасима Кондратьєва 98А, м.Суми, 40021

до Публічного акціонерного товариства "Армапром", вул. Хорольська, 35, м.Миргород, Полтавської області, 37600

про стягнення 255 852,65 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: Рубан О.О., дов. № 68 від 15.02.16р.

від відповідача: Перепелиця Є.І., дов. № 2278 від 18.07.2016р.

Розглядається позов про стягнення 255 852,65 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.01.2017р. справу прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, призначено до розгляду в судове засідання на 26.01.2017р.

26.01.2017р. відповідач надав заперечення на позов (вх. № 1161).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.01.2017р. розгляд справи відкладено на 16.02.2017р.

16.02.2017р. відповідач надав доповнення до заперечення на позов (вх. № 2349).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.02.2017р. розгляд справи відкладено на 07.03.2017р.

07.03.2017р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог (вх. № 3243), в якій просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну поставку продукції в сумі 27 859,02 грн. та грошові кошти в сумі 150 480 грн. у зв'язку із неналежним виконанням умов, що є збитками, спричиненими позивачу відповідачем.

В підпункті 3.11 пункту 3 постанови ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Підпунктом 3.10 пункту 3 постанови ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює зазначену заяву в частині вимог про стягнення грошових коштів в сумі 150 480 грн., що є збитками, спричиненими позивачу відповідачем, як заяву про зменшення позовних вимог та в подальшому розгляд справи здійснюється з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Що стосується вимог про стягнення пені за несвоєчасну поставку продукції в сумі 27 859,02 грн., які заявлені позивачем також у заяві про уточнення позовних вимог (вх. № 3243) суд зазначає, що вказані вимоги позивачем у позові від 30.12.2016р. не заявлялися.

Оскільки ст.22 ГПК України права заявлення додаткових вимог, суд відмовляє в задоволенні заяви про уточнення позовних вимог в частині вимог про стягнення пені за несвоєчасну поставку продукції в сумі 27 859,02 грн., та розглядає вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 150 480 грн., що є збитками, спричиненими позивачу відповідачем.

В судовому засіданні 07.03.2017р. судом оголошена перерва до 21.03.2017р.

Після перерви 21.03.2017р. від позивача надійшли додаткові докази для залучення до матеріалів справи (вх. № 3860).

Представник позивача у засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та наполягав на його задоволенні в редакції заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві та доповненні до відзиву.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

12.06.2015р. між ПрАТ «Армапром» (Постачальник по договору) та ТОВ «Турбомаш» (Покупець по договору) був заключний договір поставки СБ-07/07-15 (далі договір).

Умовами договору сторони визначили, зокрема, наступне:

- п.1.1. На умовах, викладених в розділах цього Договору, Постачальник зобов'язується ви готовити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити Продукцію, згідно Специфікацій (Додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору.

- п.2.2. Загальна сума договору визначається, як загальна вартість Продукції, поставка якої здійснюється відповідно з доданим до нього Специфікаціями (Додатками).

- п.3.1. Поставка Продукції проводиться в сортаменті, кількості і строки, зазначені у відпо відних Специфікаціях (Додатках), на кожну партію Продукції.

- п.3.2. Продукція за цим Договором поставляється Покупцю на умовах HXW - склад Поста чальника (м. Миргород), згідно правил «Інкотермс - 2010».

- п.3.3. Перехід права власності та ризиків на Продукцію відбувається в момент передачі Продукції Покупцю на складі Постачальника, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Хорольська, 35.

- п.3.5. Разом з Продукцією, що поставляється. Постачальник передає Покупцю наступні документи: Наклад на відпуск ТМЦ; Сертифікат якості; Рахунок-фактура на оплату; Товаротранспортна накладна.

- п.5.2. Платежі за Продукцію, яка поставляється за даним Договором, проводяться Покупцем в грошовій формі шляхом банківського переказу коштів за платіжними реквізитами Постачальника, згідно виставленого рахунку, у строки та па наступних умовах:

- попередня оплата за виготовлення Продукції у розмірі 70% від її вартості проводиться Покупцем на протязі 5-ти банківських днів після підписання Сторонами відповідної Специфікації (додатку);

- остаточний розрахунок у розмірі 30% від її вартості проводиться на протязі банківських днів після письмового повідомлення Покупця про готовність Продукції фактичну вартість згідно виставленого рахунку.

- п.5.4.За зверненням однієї із Сторін проводиться звірка взаєморозрахунків, про що складається відповідний акт за підписами з обох Сторін і скріплюється печатями.

- 6.1. Якість Продукції відповідає вимогам креслень узгоджених Сторонами, які вказані в специфікації до договору і підтверджуватися сертифікатом якості Постачальника.

- п.6.2. Приймання Продукції за якістю та кількістю здійснюється у відповідності з діючою інструкцією Держарбітражу СРСР: «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 25.04.66г. № П-7»; «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання кількістю від 15.06.65г. № П-6 »з доповненнями та змінами.

- п.7.1. Сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконав зобов'язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

07.08.2015р. сторонами була заключна додаткова угода відповідно до якої п. 1 Договору доповнено п.п. 1.2 «Постачальник надає покупцю послуги з доробки модельного оснащення та механічної обробки продукції згідно Специфікацій (Додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору».

Згідно специфікації № 2 до договору від 12.08.2015р. відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити відливку «кришки передньої циліндра» № креслення 542.100.00.000 та «кришки задньої циліндра» № креслення 542.200.00.000.

Згідно умов зазначених в п. 1 специфікації № 2 «строк виготовлення - 45 робочих днів з моменту надходження попередньої оплати в розмірі 70% згідно виставленого рахунку, передачі Замовником модельної оснастки та узгодження сторонами робочих креслень, із можливістю дострокової поставки.

Пунктом 6 до специфікації № 2 від 12.08.2015р. договору СБ-07/07-15 зазначено: «Модельна оснастка Покупця. Постачальник не несе відповідальність за геометричні розміри виливок та дефекти литва обумовлені конструкторською моделлю оснастки Покупця».

Позивач на виконання умов договору здійснив передоплату в розмірі 70 % від вартості продукції в сумі 87 360 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 803 від 18.08.2015р.

Також, виконуючи умови договору, позивач 18.08.2015р. передав відповідачу модельну оснастку, що підтверджується актом № 1 передачі матеріальних цінностей згідно договору № СБ-07/07-15 від 12.06.2015р.

29.09.2015р. сторони підписали специфікацію № 5 від 29.09.2015р., згідно умов якої відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити термообробку виливки "Кришка задня циліндра", ст.25Л, ГОСТ 977-88, креслення № 542.200.00.000.

Оплата за доробку стрижневого ящика проведена Замовником 29.09.2015р. згідно платіжного доручення № 260.

22.10.2015р. сторони підписали специфікацію № 3 від 22.10.2015р., згідно умов якої відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити доробку модельної оснастки «кришки передньої циліндра» № креслення 542.100.00.000 та доробку модельної оснастки «кришки задньої циліндра» № креслення 542.200.00.000.

27.10.2015р. за доробку модельної оснастки позивачем перераховано відповідачеві 26 400 грн. згідно платіжного доручення № 277.

01.12.2015р. сторони підписали специфікацію № 4 від 01.12.2015р., , згідно умов якої відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити механічну обробку виливок «кришки передньої циліндра» та «кришки задньої циліндра» № креслення 542.100.00.000; оснастку для механічної обробки виливок «кришки передньої циліндра» та «кришки задньої циліндра» № креслення 542.100.00.000.

В якості передоплати та доплати за договором Позивачем було також сплачено до передачі товару 08.12.2015 року - 53788,80 грн. (платіжне доручення № 1138) та 10.12.2015 - 53788,8 грн. (платіжне доручення № 1148).

Позивач вказує, що всього сплатив Відповідачеві згідно договору поставки № СБ-07/07-15 255 852,65 грн.

В уточненні позовних вимог позивач вказує, що кришка задня циліндра (72 000 грн.) ним була отримана 23.03.201 року, а кришка передня циліндра (75 120 грн.) - 31.03.2016 року.

За твердженням позивача, Відповідач порушив умови договору стосовно строку поставки та якості товару.

В підтвердження вказаного позивач посилається на наявність актів від 31.03.2016 року та 08.04.2016 року., в яких приймав рішення про прийомку кришок передньої та задньої циліндра аміачної ступені від виробника із численними зауваженнями, сподіваючись усунути виявлені недоліки власними силами.

При зверненні до суду позивачем визначено наступний розмір понесених ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов"язань - 150 480 грн., що складає різницю між здійсненою ним оплатою 255852,65 грн., вартістю модельних оснасток 30252,65 грн. та вартістю відливки кришки передньої - 75120 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав на те, що він не несе відповідальності, оскільки пунктом 6 до специфікації № 2 від 12.08.2015р. договору СБ-07/07-15 зазначено: «Модельна оснастка Покупця. Постачальник не несе відповідальність за геометричні розміри виливок та дефекти литва обумовлені конструкторською моделлю оснастки Покупця»; позивачем не підтверджено заявлений до стягнення розмір збитків; позивачем здійснено оплату на суму в розмірі 245 052.65 грн., що відповідає вартості виконаних ним робіт за актами здачі-приймання робіт та вартості товару, переданого по видаткових накладних, та інших підстав, зазначених у відзиві.

21.03.2017р. представники сторін повідомили, що за даними бухгалтерського обліку їх підприємств розбіжності у розмірі здійсненої позивачем оплати та виконаних відповідачем робіт і переданих товарно-матеріальних цінностей відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 150 480 грн. дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків, з огляду на наступне:

Із суті правовідносин, судом вбачається, що укладений між позивачем та відповідачем договір є змішаним та має ознаки договору поставки та договору підряду, оскільки даний договір породжує зобов'язання у кожній зі сторін, що підпорядковуються різним інститутам цивільного права.

Відповідно до п. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За приписами ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого Суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Дія (утримання від дії), що є об'єктом зобов'язання, повинна бути здійснена зобов'язаною стороною на користь управненої сторони. Таким чином, якщо позивач вважає відповідача управненою стороною, то права вимагати від зобов'язаної сторони належить навпаки відповідачу, а не позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

За умовами Договору № СБ-07/07-15 від 12.06.2015 року відповідач, на умовах, викладених в розділах цього Договору, зобов'язався ви готовити і передати у власність Покупця, а позивач прийняти і оплатити Продукцію, згідно Специфікацій (Додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору; зобов"язався надати покупцю послуги з доробки модельного оснащення та механічної обробки продукції згідно Специфікацій (Додатків), що є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від виконання зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобов"язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

П.7.1. договору сторони передбачили, що несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

Ст.224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків.

Однак, позивачем не доведено існування (наявність) всіх складових правопорушення, за вчинення якого він просить відшкодувати збитки, не доведено причинного зв"язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Матеріалами справи підтверджуються, що:

29.01.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 16. В даному акті зазначено роботи (3) по доробці модельної оснастки на загальну суму 30 252,65 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

31.03.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 133. В даному акті зазначено роботи по механічній обробці відливки «кришка передня циліндру» креслення 542.100.00.000 та виготовлення оснастки для механічної обробки відливок «кришка задня і передня циліндра» креслення 542.100.00.000 на загальну суму 64 831,20 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

24.05.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання і послуг) № 240. В даному акті зазначено роботи по термічній обробці кришки задньої циліндру креслення 542.200.00.000 на загальну суму 2 848,80 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

Згідно видаткових накладних № 111 від 23.03.2016р. та № 132 від 31.03.2016р. позивачу були передані товарно-матеріальні цінності, а саме відливка «Кришка передня циліндра» креслення 542.100.00.000 сталь 25Л (1 шт) та відливка «Кришка задня циліндра» креслення 542.200.00.000 сталь 25Л (1 шт) на загальну суму 147 120,00 грн. (75 120,00 грн. + 72 000,00 грн.).

Згідно уточнень позивача його збитки становлять різницю між розміром сплачених коштів, вартістю модельних оснасток та вартістю відливки кришки передньої.

Проте, матеріалами справи підтверджуються, що:

29.01.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 16. В даному акті зазначено роботи (3) по доробці модельної оснастки на загальну суму 30 252,65 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

31.03.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 133. В даному акті зазначено роботи по механічній обробці відливки «кришка передня циліндру» креслення 542.100.00.000 та виготовлення оснастки для механічної обробки відливок «кришка задня і передня циліндра» креслення 542.100.00.000 на загальну суму 64 831,20 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

24.05.2016р. між сторонами договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання і послуг) № 240. В даному акті зазначено роботи по термічній обробці кришки задньої циліндру креслення 542.200.00.000 на загальну суму 2 848,80 грн. Сторони претензій одна до одної не мали.

Згідно видаткових накладних № 111 від 23.03.2016р. та № 132 від 31.03.2016р. позивачу були передані товарно-матеріальні цінності, а саме відливка «Кришка передня циліндра» креслення 542.100.00.000 сталь 25Л (1 шт) та відливка «Кришка задня циліндра» креслення 542.200.00.000 сталь 25Л (1 шт) на загальну суму 147 120,00 грн. (75 120,00 грн. + 72 000,00 грн.).

Крім того, представники сторін в судовому засіданні повідомили, що за даними бухгалтерського обліку їх підприємств розбіжності у розмірі здійсненої позивачем оплати та виконаних відповідачем робіт і переданих товарно-матеріальних цінностей відсутні.

Суд приймає до уваги, що пунктом 6 до специфікації № 2 від 12.08.2015р. договору СБ-07/07-15 сторони узгодили, що відповідач не несе відповідальність за геометричні розміри виливок та дефекти литва обумовлені конструкторською моделлю оснастки позивача.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України позивач не надав суду належних доказів в підтвердження причинного зв'язку між невиконання відповідачем зобов'язань за договором та заявленими збитками, не надав документальних доказів фактичного понесення позивачем заявленої суми збитків.

Отже, позивач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог про стягнення збитків.

За даних обставин, з огляду на зазначені у позовній заяві обставини та надані докази, визначені позивачем предмет та підстави позову, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Згідно з вимогами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 24.03.17 р.

Суддя Киричук О. А.