РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017Справа №910/1649/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція"
до Корпорації "Альтіс-Холдинг"
простягнення заборгованості 8 000 000,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Домашенко О.Є. - витяг із договору № 04/2017 від 19.01.17
від відповідача не з'явився

У судовому засіданні 22.03.2017 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Корпорації "Альтіс-Холдинг" про стягнення 8 000 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами було укладено договір підряду № С-70БМК/13 від 27.12.2013, на виконання якого позивач перерахував на поточний рахунок відповідача авансовий платіж для придбання матеріалів (обладнання) у розмірі 8 000 000,00 грн. Проте відповідач в порушення умов договору не придбав необхідних матеріалів та не приступив до виконання робіт, внаслідок чого закінчення виконання робіт в строки, передбачені договором стало явно неможливим. З урахуванням викладеного, позивач звернувся до відповідача з листом № 98-О/14 від 01.08.2014, відповідно до якого повідомив про розірвання договору в односторонньому порядку та вимагав повернути невикористані кошти у розмірі 8 000 000,00 грн. За доводами позивача, станом на момент звернення з позовом до суду, відповідач не повернув зазначені кошти, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 8 000 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 порушено провадження у справі № 910/1649/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 01.03.2017.

28.02.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшли документи позивача на виконання вимог ухвали суду, що долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України було відкладено на 22.03.2017.

У судове засідання, призначене на 22.03.2017, з'явився представник позивача, який надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника повторно не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

27 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція"(надалі- позивач, замовник) та Корпорацією "Альтіс-Холдинг" (надалі - відповідач, підрядник) укладений договір підряду № С-70БМК/13 (надалі-договір), на умовах та в порядку якого підрядник приймає на себе зобов'язання на власний ризик та власними силами виконати за завданням замовника у відповідності до умов цього договору роботи з капітального ремонту з технічним переоснащенням службової та технічної будівель майданчика № 1 РЦ РСП «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), (надалі- об'єкт), та відповідно здати замовнику у встановлений цим договором строк результат робіт, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх у відповідності до умов цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору датою початку виконання робіт є 30 грудня 2013 року за умови підписання чинного договору та будівельної готовності об'єкту, а також що підрядником отримано усю необхідну документацію, яка надається замовником.

Згідно п. 2.1. договору сума договору визначається на підставі договірної ціни з підтверджуючими кошторисними розрахунками, що є Додатком № 1 до цього договору, і становить: 13 888 889,00 грн.; крім того ПДВ 20% - 2 777 777,80 грн., 16 666 666,80 грн.

Пунктом 2.2. договору сторони передбачили, що після підписання даного договору замовник протягом 3-х банківських днів перераховує на поточний рахунок підрядника авансовий платіж для придбання матеріалів (обладнання) у розмірі 5 000 000,00 коп., в тому числі ПДВ 20 % - 833 333,33 грн.

За умовами п. 6.1.1. договору замовник має право розірвати в односторонньому порядку договір та вимагати повернення не використаних підрядником коштів, письмово попередивши про свої наміри підрядника протягом 5-ти робочих днів, за таких обставин:

- значне (більш ніж 10 календарних днів) відставання від термінів виконання робіт з вини підрядника, при цьому підрядник повертає замовнику раніше отриманий аванс у повному обсязі;

- неодноразове порушення підрядником умов договору, державних будівельних норм і правил України, вимог проектної документації;

- одностороння необґрунтована письмовим повідомленням відмова підрядника від виконання своїх зобов'язань за договором.

У випадку дострокового розірвання договору до закінчення терміну виконання робіт підрядник зобов'язаний повернути замовнику авансовий платіж у частині, що перевищує фактично виконані підрядником та прийняті замовником роботи, у термін 10 (десяти) банківських днів з дати отримання повідомлення про розірвання договору (п.5.2.11 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору сторони встановили, що даний договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань та умов цього договору. Договір вважається розірваним достроково з моменту підписання сторонами відповідної угоди або може бути розірваним у судовому порядку або за умов настання обставин визначених у п.п. 6.1.1., 6.2.1, 6.2.2 цього договору, але при умові, що обставини визначені в п.п. 6.1.1., 6.2.1., 6.2.2. цього договору є достовірними та документально підтвердженими (п. 11.2. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 2.2 договору позивач (замовник) здійснив попередню оплату робіт за договором № С-70БМК/13 в загальному розмірі 8 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 754 від 27.12.2013 р. на суму 5 000 000,00 грн. та № 167 від 30.01.2014 р. на суму 3 000 000,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

01.08.2014 позивач на підставі ст. 852 Цивільного кодексу України, Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (Постанова КМУ № 668 від 01.08.2005) та п. 6.1.1. договору направив на адресу Корпорації "Альтіс-Холдинг" лист № 98-О/14 з повідомленням про розірвання в односторонньому порядку договору підряду № С-70БМК/14 та з вимогою повернути не використану попередньою оплату позивача у розмірі 8 000 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач також звернувся до відповідача з претензією вих. № 03-О/15 від 10.03.2015 щодо повернення попередньої оплати у розмірі 8 000 000,00 грн., у зв'язку з прострочення виконання зобов'язань за договором підряду № С-70БМК/14 від 27.12.2013.

Вказана претензія була отримана відвідачем 16.03.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте залишена відповідачем без розгляду та відповіді.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що спір у справі виник у зв'язку із наявністю підстав для стягнення з відповідача перерахованого авансу у розмірі 8 000 000,00 грн., оскільки останнім всупереч умовам договору підряду № С-70БМК/14 від 27.12.2013 не були придбані матеріали та обладнання, а також не розпочато виконання робіт, що призвело до погрози зриву строків виконання робіт.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Частинами 2, 3 статті 849 ЦК України встановлено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 852 ЦК України).

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 849, 852 Цивільного кодексу України в разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором (закінчення роботи у строк є неможливим, під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або наявності інших істотних недоліків) замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Стаття 188 Господарського кодексу України визначає порядок зміни та розірвання господарських договорів, зокрема в п. 2 зазначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Листом № 98-О/14 від 01.08.2014 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору підряду № С-70БМК/13 та відповідно, про повернення невикористаних грошових коштів у розмірі 8 000 000,00 грн., оскільки останнім жодних робіт за договором виконано не було, більше того станом на 01.08.2014 року навіть не розпочато, матеріали та обладнання передбачені умовами договору також не придбані.

Згідно з частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що право замовника на розірвання договору в односторонньому порядку передбачено у пункті 6.1.1. договору підряду № С-70БМК/13.

Відповідно до ч. 4 статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виконання відповідачем будь-яких робіт чи придбання матеріалів та обладнання за договором підряду. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів щодо повернення грошових коштів у розмірі 8 000 000,00 грн., які сплачувались позивачем в рахунок попередньої оплати за договором.

За змістом частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги факт припинення зобов'язань за договором підряду № С-70БМК/13 від 27.12.2013 на підставі ч. 2 статті 653 ЦК України, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо стягнення з Корпорації "Альтіс-Холдинг" суми попередньої оплати в розмірі 8 000 000,00 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача щодо понесених витрати з оплати послуг адвоката у розмірі 40 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми, судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в такому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 встановлено, що відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2017 між позивачем (замовник) та Адвокатським об'єднанням "Адвокатська фірма "Єфімов та партнери" (виконавець) було укладено Договір про надання адвокатських послуг № 04/2017, на підставі якого замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов'язання з якісного і своєчасного надання замовнику послуг, які включають в себе підготовку та подання до Господарського суду м. Києва позовної заяви про стягнення заборгованості за договором підряду № С-70БМК/14 від 27.12.2013, а також представництво інтересів замовника у цій справі в суді першої інстанції, а замовник зобов'язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги (п.1.1. договору).

Згідно п. 3.1. цього договору сторони досягли згоди, що оплата послуг, наданих у зв'язку з виконанням предмету цього договору складає 33 333,33 грн., ПДВ 6 666,67 грн., всього до сплати разом з ПДВ - 40 000,00 грн.

До матеріалів справи додано оригінал Акту приймання наданих послуг відповідно до договору № 04/2017 від 19.01.2017 на загальну суму 40 000,00 грн, що підписаний сторонами договору та скріплений його печатками від 01.03.2017, а також копія платіжного доручення № 200 від 26.01.2017 про оплату замовником послуг виконавця у розмірі 40 000,00 грн.

Враховуючи, що витрати позивача, пов'язані з оплатою вартості адвокатських послуг, документально підтверджені, в судових засіданнях був присутній Домашенко О.Є., як представник інтересів ТОВ "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (ордер КС№076224 від 19.01.2017), господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на оплату адвокатських послуг є обґрунтованими.

Згідно п. 6.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Корпорації "Альтіс-Холдинг" (03146, м. Київ, вулиця Качалова, буд. 5-В, ідентифікаційний код 32048530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (01030, м. Київ, вул. І. Франка, буд. 5-Б, ідентифікаційний код 38619176) суму попередньої оплати за договором у розмірі 8 000 000 (вісім мільйонів) 00 коп., судовий збір у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрати на адвокатські послуги у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2017

Суддя Пукшин Л.Г.