ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 березня 2017 р. Справа № 903/82/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транс- Ковельавто"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кронологістик"

про стягнення 31454грн.35коп.

суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: Давидов О.В., довіреність від 09.02.2017р.

від відповідача: Чорній А.О., довіреність №02/2017 від 07.03.2017р.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

14.03.2017р. в судовому засіданні за згодою представників сторін була оголошена перерва відповідно до ст.77 ГПК України до 21.03.2017р.

В судовому засіданні 21.03.2017р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - ТОВ "Транс- Ковельавто" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ТОВ "Кронологістик" 31454грн. 35коп., з них: 29500грн. заборгованості, що виникла на підставі договорів-заявок транспортного перевезення №0004296 від 30.06.2016р., №0006730 від 06.10.2016р., №0006737 від 07.10.2016р. та 1954грн. 35коп. штрафних санкцій.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.

На підставі укладених між сторонами договорів-заявок №0004296 від 30.06.2016р., №0006730 від 06.10.2016р. та № 0006737 від 07.10.2016р. на транспортні перевезення, позивач здійснив перевезення вантажу (ДСП ламіноване) за маршрутом Україна, м.Нововолинськ - Республіка Польща, м.Венгрув для відповідача на загальну суму 29500грн.

Відповідно до умов договорів-заявок замовник зобов'язаний вчасно, у терміни, обумовлені в заявці, здійснити оплату Перевізнику за надані послуги з перевезення вантажів. Відповідач повинен здійснити оплату на протязі 10 банківських днів по отриманню оригіналів документів.

Позивач вказує, що зі сторони перевізника усі взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договорів-заявок були виконані, що підтверджується CMR №0032562, CMR №0000194, CMR №0032501, рахунками на оплату №200 від 05.07.2016р., №317 від 10.10.2016р., №321 від 11.10.2016р. та експрес-накладними №1835, №6 та №5.

Проте, своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг відповідач не виконав, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 29500грн. Також, за прострочення виконання зобов'язання відповідачу нараховано 1954,35грн. пені згідно ст.549 ЦК України та 3 % річних згідно ст.625 ЦК України.

В судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву (вх..№01-54/1900/17 від 17.02.2017р.) та у письмових поясненнях (вх..№01-54/3109/17 від 21.03.2017р.) представник відповідача проти позову заперечує. При цьому зазначає наступне.

Позивач, у процесі надання послуг з перевезення, пошкодив вантаж. Відповідний запис про пошкодження вантажу міститься в міжнародній товарно-транспортній накладній CMR № 0032562, копія якої була подана позивачем разом із позовною заявою і який було підписано уповноваженими особами одержувача вантажу та перевізника під час розвантаження автомобіля ДНЗ НОМЕР_1

Під час проведеного огляду на місці розвантаження транспортного засобу було виявлено пошкодження 330 штук ламінованої ДСП. Отримувач відмовився приймати вантаж, а тому у процесі переговорів було прийнято рішення про переадресацію вантажу на фірму «Веаn», Радомско, Польща.

Незважаючи на наявні незавершені правовідносини щодо перевезення на підставі договору-заявки № 0004296, cторонами також були укладені заявки № 0006730 та №006737 і на транспортне перевезення.

Відповідач вважає, що до моменту відшкодування позивачем збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань за договором-заявкою № 0004296, відповідач має право на притримання речей згідно ст.594 ЦК України, які підлягають передачі позивачу.

Крім того, відповідач стверджує, що не отримував оригіналів документів для оплати. Надані позивачем докази про отримання відповідачем оригіналів документів, а саме: експрес-накладні № 1835, № 5 та № 6. свідчать про відправлення на ТОВ «Кроноспан УА», а не на відповідача - ТОВ «Кронологістик». Таким чином, підтверджень того, що відповідач отримав оригінали документів, внаслідок чого в нього настав обов'язок виконати зобов'язання із оплати праці, позивач не надав. Оскільки, доказів отримання відповідачем оригіналів СМR та рахунків на оплату позивачем не надано, то підстав для задоволення позовних вимог не має.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

30.06.2016 року між позивачем - ТОВ «Транс-КовельАвто» (Перевізник) та відповідачем - ТОВ "Кронологістик" (Замовник) було укладено договір- заявку № 0004296 на транспортне перевезення. За умовами вказаного договору-заявки ТОВ «Транс-КовельАвто» прийняло на себе зобов'язання щодо виконання перевезення вантажу (ДСП ламіноване) за маршрутом Україна, м.Нововолинськ - Республіка Польща, м.Венгрув, у відповідності до направленої та погодженої заявки, а ТОВ "Кронологістик" прийняло на себе зобов'язання щодо повної і своєчасної оплати за надані послуги в розмірі в 9500 грн.

06.10.2016року між сторонами також було укладено договір-заявку № 0006730 на транспортне перевезення. За умовами вказаного договору-заявки TOB «Транс-КовельАвто» прийняло на себе зобов'язання щодо виконання перевезення вантажу (ДСП ламіноване) за маршрутом Україна, м.Нововолинськ - Республіка Польща, м.Венгрув, у відповідності до направленої та погодженої заявки, а ТОВ "Кронологістик" прийняло на себе зобов'язання щодо повної і своєчасної оплати за надані послуги в розмірі в 10000 грн.

07.10.2016 року між сторонами було укладено договір-заявку № 0006737 на транспортне перевезення. За умовами вказаного договору-заявки ТОВ «Транс-КовельАвто» прийняло на себе зобов'язання щодо виконання перевезення вантажу (ДСП ламіноване) за маршрутом Україна, м.Нововолинськ - Республіка Польща, м.Венгрув, у відповідності до направленої та погодженої заявки, а ТОВ "Кронологістик" прийняло на себе зобов'язання щодо повної і своєчасної оплати за надані послуги в розмірі в 10000 грн.

На виконання своїх договірних зобов'язань позивач здійснив перевезення вантажу для відповідача, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR №0032562, CMR №0000194, CMR №0032501 з відповідними відмітками.

Відповідно до рахунків на оплату №200 від 05.07.2016р., №317 від 10.10.2016р., №321 від 11.10.2016р., доданих до позовної заяви, загальна вартість послуг склала 29500 грн.

В умовах договорів-заявок сторони погодили, що термін оплати - 10 днів після отримання оригіналів документів; оплата здійснюється по оригіналам ТТН з відміткою про доставку.

Як вказує позивач, згідно експрес-накладних №1835 від 13.07.2016р., №6 та №5 ТОВ «Транс-Ковельавто» надіслав на адресу відповідача - ТОВ «Кронологістик» оригінали документів для оплати наданих послуг перевезення, проте, у визначений договорами строк, відповідач оплату не здійснив, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість на суму 29500грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і стаття 627 ЦК України

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких нього залежало.

Відповідно до ст.929 ЦК України та ст.316 ГК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Абзацом другим частини першої ст.530 ЦК України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положення ч.2 ст. 251 та ч.2 ст.252 ЦК України передбачають, що термін визначається вказівкою на подію, яка повинна неодмінно настати, тобто має об'єктивний характер. Особливість такого визначення терміну полягає у тому, що учасники господарських відносин не знають заздалегідь точної дати його настання.

При цьому, подія у розумінні названих статей -це явища, які хоч і вникають за волею суб'єктів, але розвиваються і проходять незалежно від їх волі.

За змістом договорів-заявок на транспортне перевезення, замовником є ТОВ «Кронологістик» (м.Нововолинськ, вул..Луцька, 20, ).

В свою чергу, судом встановлено, що відповідно до даних, наведених у експрес-накладних, одержувачем відправлення є ТОВ «Кроноспан УА» (м.Нововолинськ, вул..Луцька, 20, ), що не є відповідачем по даній справі.

Крім того, в експрес-накладних відсутня інформація, що саме надсилалося на адресу одержувача.

Доводи позивача щодо надіслання відповідачу копій документів з претензією №07/11 від 09.11.2016р. не заслуговують на увагу суду, оскільки умовами договорів-заявок, оплата здійснюється після отримання оригіналів документів, оплата здійснюється по оригіналам ТТН з відміткою про доставку.

Враховуючи те, що позивачем не доведений факт надіслання відповідачу оригіналів документів, підстави для оплати відповідачем отриманих послуг по перевезенню, в даному випадку, відсутні.

Оскільки на момент подачі даного позову інтереси позивача не були порушені, бо строк виконання зобов'язання щодо оплати послуг у відповідача не настав, то сума заявлена позивачем до стягнення не є простроченою, а тому не підлягає стягненню.

Таким чином, враховуючи наявність домовленості між сторонами щодо порядку і строків проведення розрахунків і те, що відповідний строк не настав, суд вважає, що підстави для стягнення 29500грн. заборгованості та 1954,35грн. пені, 3% річних відсутні, а зверненя з позовом є передчасним.

Відповідно до ч.1ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. А тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

27.03.2017

Суддя О. Г. Слободян