РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017Справа №910/24013/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про відшкодування шкоди 28 727,09 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 28 727,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "Перша" на підставі договору № 06-04-001003 добровільного страхування наземного транспорту від 05.04.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 910/24013/16, розгляд справи призначено на 25.01.2017.

Розпорядженням від 09.02.2017 № 05-23/475 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/24013/16 у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Головатюком Л.Д.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 910/24013/16 передано на розгляд судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 суддею Турчин С.О. прийнято справу № 910/24013/16 до свого провадження та призначено її розгляд на 14.03.2017.

13.03.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у позивача звіт/висновок/калькуляцію № 45/14х, складений ФОП ОСОБА_2.

В судовому засіданні 14.03.2017 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, розгляд справи відкладено на 28.03.2017.

27.03.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли витребувані судом документи та пояснення.

28.03.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач, заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що у відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Оскільки, згідно із звітом №45/14х, складеним ФОП ОСОБА_2, вартість матеріального збитку становить 24092,14 грн., то з відповідача може бути стягнута лише зазначена сума.

Представники сторін в судове засідання 28.03.2017 не з'явились.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

В судовому засіданні 28.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 9332478 про дорожньо-транспортну пригоду, 10.01.2014 на дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.01.2014, підтверджується постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.02.2014 (справа №128/282/14-п).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору № 06-04-001003 добровільного страхування наземного транспорту від 05.04.2013 укладеного з ОСОБА_4 (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в позивача (строк дії договору з 06.04.2013 по 05.04.2014).

Згідно із рахунком №М-00000026 від 27.01.2014 загальна вартість ремонтних робіт транспортного засобу становить 28727,09 грн.

Відповідно до страхового акту №ТР-00-2462 від 21.03.2014 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 28727,09 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 28727,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8180 від 26.03.2014.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1487808, термін дії з 03.06.2013 по 02.06.2014).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 28727,09 грн. з урахуванням ліміту відповідальності та вирахуванням франшизи.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Розмір страхового відшкодування, що підлягав сплаті за договором № 06-04-001003 добровільного страхування наземного транспорту від 05.04.2013, визначався позивачем на підставі рахунку №М-00000026 від 27.01.2014.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору № 06-04-001003 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 05.04.2013, внаслідок настання 10.01.2014 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 28727,09 грн. шляхом перерахування згідно із платіжним дорученням №8180 від 26.03.2014 суми 28727,09 грн. на рахунок ремонтної організації.

При цьому, судом враховано, що Закон України "Про страхування" не містить положень, які б покладали на страховика за договором добровільного страхування обов'язок здійснювати проведення суб'єктами оціночної діяльності оцінки заподіяної шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, та які б ставили необхідність відшкодування шкоди у залежність від проведення такої оцінки.

Суд зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу. Звіт про оцінку транспортного засобу є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 15.04.2015 у справі №3-50гс15) та Вищого господарського суду України (постанови від 26.09.2016 у справі №910/26829/15, від 19.10.2016 у справі № 910/7108/16, від 10.08.2016 у справі №910/1187/16, від 14.09.2016 у справі № 910/3650/16.

Разом з тим, вартість ремонтних робіт автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за рахунком №М-00000026 від 27.01.2014 (на підставі якого здійснено вирахування страхового відшкодування) у розмірі 28727,09 грн. підтверджена актами виконаних робіт №М-00000520 від 20.05.2014, №М-00000826 від 14.08.2014, №М-00001100 від 30.12.2016.

З приводу посилань відповідача на те, що відповідно до звіту № 45/14х, складеного ФОП ОСОБА_2 вартість матеріального збитку становить 24092,14 грн., а тому до відшкодування підлягає вказана сума, то суд зазначає наступне.

Так, з наданого позивачем звіту №45 про оцінку автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який був складений суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП становить 28910,57 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає 0,0000.

Будь-якого іншого звіту про визначення матеріального збитку, завданого власникові автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 10.01.2014. матеріали справи не містять, а долучені відповідачем до клопотання від 13.03.2017 відомості з програмного комплексу "Аудатекс" не є належними доказами в підтвердження суми матеріального збитку.

Відповідачем, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, не надано суду жодних доказів в спростування вартості ремонтних робіт автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 28727,09 грн.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджена вартість ремонтних робіт автомобіля BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та сума матеріального збитку завданого власнику вказаного транспортного засобу, то суд вважає доводи відповідача про те, що сума матеріального збитку становить 24092,014 грн. необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Отже, на підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ГАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АЕ/1487808, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу BYD F6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача та здійснення позивачем витрат у розмірі 28727,09 грн.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач набув права вимоги до відповідача на виплату страхового відшкодування у межах фактичних затрат.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом №АЕ/1487808 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом 0,00 грн.

Отже, до відшкодування підлягає сума у розмірі 28727,09 грн., яка заявлена позивачем, у зв'язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди у розмірі 28 727,09 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 44, ідентифікаційний код 24175269) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03680, м. Київ, вулиця Фізкультури, будинок 30, ідентифікаційний код 31681672) 28727,09 грн. - відшкодування шкоди та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2017.

Суддя С.О. Турчин