ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2017 р. Справа № 911/2390/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» від 04.02.2017 № 04-6/02 на бездіяльність органу державної виконавчої служби

у справі № 911/2390/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Донецька обл., м. Словянськ

про стягнення 21682,32 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

представники учасників провадження згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2014 позов задоволено повністю, вирішено солідарно стягнути з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 12548,64 грн. пені, 2611,05 грн. 3% річних, 6522,63 грн. інфляційних втрат, 1400,00 грн. витрат на оплату адвокатських послуг та 1827,00 грн. судового збору.

18.08.2014 на виконання рішення у даній справі господарським судом Київської області було видано відповідний наказ.

29.04.2016 Відділом ДВС ОСОБА_2 МРУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50987559 щодо виконання зазначеного рішення суду.

06.02.2017 до господарського суду Київської області від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла скарга № 04-6/02 від 04.02.2017 на бездіяльність органу державної виконавчої служби (вх. № 35/17).

Ухвалою суду від 07.02.2017 розгляд скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області призначено на 21.03.2017.

20.03.2017 до суду надійшли письмові пояснення скаржника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 20.03.2017 № 20-1/03 (вх. № 5998/17) щодо поданої скарги.

21.03.2017 в судове засідання з'явився представник скаржника і надав пояснення, подану скаргу на бездіяльність органу ДВС підтримав і просив задовольнити. Інші учасники провадження в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Детально дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника судом встановлено таке.

У своїй скарзі скаржник просить суд визнати за період з 29.04.2016 по 04.02.2017 незаконною та протиправною бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні № 50987559 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2390/14 від 18.08.2014 в частині невжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна боржника, зокрема, та не обмежуючись, його арешту, опису, оцінки та реалізації; визнати за період з 29.04.2016 по 04.02.2017 незаконною та протиправною бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні № 50987559 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2390/14 від 18.08.2014 щодо невчинення інших виконавчих дій у виконавчому провадженні, котрі направлені та свідчили б про його примусове виконання.

В обґрунтування вимог скаржник зазначає, що відповідно до постанови ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 29.04.2016 відкрито виконавче провадження № 50987559 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2390/14 від 18.08.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» заборгованості на загальну суму 24909,32 грн. На сьогоднішній день наказ господарського суду Київської області від 18.08.2014 по справі № 911/2390/14 не виконаний.

Скаржник також зазначає, що ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області належних, повних та обєктивних виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50987559 вчинено не було, що є порушенням норм законодавства про виконавче провадження.

Згідно приписам пунктів 6 та 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, при розгляді скарги на бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні № 50987559 слід керуватися положенням норм Закону України «Про виконавче провадження», котрі діяли до 05.10.2016.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

У відповідності з приписами ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у скарзі зазначає та просить врахувати те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), останній є власником наступного нерухомого майна: житлова квартира, загальною площею 60,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, котра перебуває у його власності ще із березня 2006 року, житлова квартира, загальною площею 39,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, котра перебуває у його власності ще із грудня 2006 року; житлова квартира, загальною площею 38,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, котра перебуває у його власності ще із лютого 2007 року.

Скаржник зазначає, що у виконавчому провадженні № 50987559 вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не забезпечені належним чином, зокрема, не накладено арешт в межах вимог стягувача на відповідне майно.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» неодноразово було направлено на адресу ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50987559, які залишено без задоволення з нехтуванням вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

Також ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» клопотало перед ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області, зокрема та не обмежуючись, із метою необхідності встановлення наявності у Боржника майна на праві спільної сумісної власної направити запити до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення Факту перебування Боржника у шлюбних відносинах та/або відносинах, котрі прирівнюються до таких (перебування у громадянському шлюбі), котре також залишено без задоволення з нехтуванням вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

Частиною 8 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2017 зобовязано ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області надати суду належним чином засвідчені копії наявних матеріалів виконавчого провадження № 50987559 та письмові пояснення по суті поданої скарги.

Проте, ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області вказаних вимог ухвали суду не виконано. Доказів в підтвердження вжиття органом ДВС дій спрямованих на примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 по справі № 911/2390/14 у виконавчому провадженні № 50987559, ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області не надано.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, перевірка майнового стану боржника ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області не проводилась, періодична перевірка майнового стану боржника (кожні два тижні - щодо виявлення рахунків, кожні три місяці - щодо виявлення рухомого та нерухомого майна) не здійснюється.

Зазначене свідчить про порушення ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд констатує, що через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України «Про виконавче провадження», на сьогоднішній день наказ господарського суду від 18.08.2014 про примусове виконання рішення у справі № 911/2390/14 залишається невиконаним та стягувачем ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не отримано присуджених судом коштів.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що рішення господарського суду Київської області від 21.07.2014 у справі № 911/2390/14 до цього часу не виконано, суд вважає, що має місце неправомірна бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області, допущена у ході примусового виконання вказаного рішення господарського суду, а тому скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у справі № 911/2390/14 задовольнити.

2. Визнати за період з 29.04.2016 по 04.02.2017 незаконною та протиправною бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні № 50987559 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2390/14 від 18.08.2014 в частині невжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна боржника, зокрема, та не обмежуючись, його арешту, опису, оцінки та реалізації.

3. Визнати за період з 29.04.2016 по 04.02.2017 незаконною та протиправною бездіяльність ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні № 50987559 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2390/14 від 18.08.2014 щодо невчинення інших виконавчих дій у виконавчому провадженні, котрі направлені та свідчили б про його примусове виконання.

4. Ухвалу надіслати учасникам провадження та ОСОБА_2 МРВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 29.03.2017

Суддя С.Ю. Наріжний