ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 Справа № 904/8912/16

Діпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. - доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Курмаз О.В. представник, довіреність б/н від 28.08.2016;

від відповідача: Семенов В.Г. директор, паспорт серії НОМЕР_1 від 16.11.2012; Горін О.О. представник, довіреність № 200 від 24.10.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Командитного товариства «Симфа» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 по справі № 904/8912/16 (суддя Кеся Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до Командитного товариства «Симфа», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 80650,98 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 44624,96 грн. та судового збору у розмірі 762,46 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 19, 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» (далі - Закон) мотивоване наявністю двостороннього обов'язку сторін щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору такі заперечення не повинні братися до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Між тим, частково задовольняючи позов місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем належними доказами факту надання відповідачу житлово-комунальних послуг лише на суму 44624,96 грн., в іншій же частині суми основного боргу судом відмовлено, оскільки позивачем не надано доказів виникнення суми боргу на всю суму позову.

В частині стягнення інфляційних та 3% річних місцевим господарським судом відмовлено, оскільки позивач не довів виникнення прострочення боргу в сумах та періодах, які зазначені в його розрахунку.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати рішення.

Апеляційна скарга мотивована прийняттям рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю всіх обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на не дослідження місцевим господарським судом тих обставин, що послугами, які надавав позивач по справі всьому житловому будинку відповідач не користувався та не приймав, оскільки він має власні домовленості стосовно надання житлово-комунальних послуг з іншими підприємствами. При цьому, апелянт посилається на відсутність підписаного між сторонами договору, який би відповідав умовам типового договору та Актів виконаних робіт на підтвердження наданих відповідачу житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 відновлено строк на подачу апеляційної скарги і призначено її до розгляду у судовому засіданні на 01.03.2017.

01.03.2017 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладені вимоги зводяться до законності прийнятого місцевим господарським судом рішення та безпідставності вимог апеляційної скарги.

01.03.2017 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.03.2017.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, з 01 лютого 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» визначено управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд частини Інгулецького району (об'єкт № 2) м. Кривого Рогу, що підтверджується укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» та Управлінням благоустрою та житловою політикою виконкому міськради договором про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі (об'єкт № 2) від 18.11.2013 (а. с. 39-44 том. 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд частини території Інгулецького району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових територій відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

На обслуговуванні ТОВ «УЮТ-2011» до 01.08.2016 знаходився житловий будинок № 5 по пр. Перемоги у м. Кривому Розі, в якому Командитне товариство «Симфа» є власником нежитлового приміщення №131 загальною площею 1394,7 м2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а. с. 47-51 том 1).

Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводяться на підставі:

- Закону України «Про житлово-комунальні послуги»;

- Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», де зазначено, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку інших послуг. Калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі будинку, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи;

- рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 435 від 27.12.2011, в якому визначено перелік робіт на виконання послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, періодичність та строки їх виконання, механізм проведення перерахунків. Крім того, рішенням встановлено, що тарифи на послуги для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) визначаються окремо по кожному будинку на рівні, встановленому для населення міста;

- рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 420 від 14.12.2011 - встановлює розмір тарифу на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території для населення Інгулецького району м. Кривого Рогу по кожному будинку окремо;

- наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»;

- наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд».

Так, за період з 01.02.2014 по 01.09.2016 ТОВ «УЮТ-2011» надав відповідачу житлово-комунальні послуги (послуги з утримання будинку і прибудинкової території) на суму 59462,07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 89 том 1). Зокрема, ТОВ «УЮТ-2011» надані наступні послуги: послуги з прибирання прибудинкової території; послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем; послуги з поточного ремонту конструктивних елементів; послуги з дератизації; послуги з дезінсекції; послуги аварійної бригади; послуги диспетчерської служби; послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення; послуги з обслуговування димовентиляційних каналів; послуги з підготовки будинку до роботи в осінньо-зимовий період; планові загальні та профілактичні огляди житлових будинків.

Дані складові послуги їх періодичність та порядок надання споживачам детально розшифровуються в наказі Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» та в наказі Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд».

Дані послуги надавалися всьому житловому будинку, і тому всі співвласники житлових і нежитлових приміщень несуть участь в оплаті за дані послуги залежно від своєї частки у майні будинку.

Для підтвердження надання даних послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: пр-т Перемоги, буд. 35, ТОВ «УЮТ-2011» надані копії наступних документів за період з 01.02.2014 по 01.09.2016: копії первинної документації (наряди завдання та акти виконаних робіт), копії актів здачі-прийомки виконаних робіт та копії актів надання послуг підрядними організаціями, копії актів проведення дератизації та дезінсекції, копії актів огляду технічного стану житлового будинку, копії паспортів готовності до роботи в опалювальний період та ін. (а. с. 216 том 1, 2 - а. с. 1- 102 том 3).

Помісячна інформація про виконані роботи із зазначенням назви послуги, об'ємів та вартості робіт опублікована на сайті Криворізького ресурсного центру (http://krogerc.info/ua/komgosp/detail/00.html), який є офіційним інформаційним ресурсом м. Кривого Рогу.

Листом від 27.03.2014 вих. № 118 ТОВ «УЮТ-2011» направив відповідачу проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 220314/21/3, від підписання якого відповідач ухилився.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача попередження вих. № 50 від 08.01.2015 та вих. № 1247 від 12.10.2015 щодо необхідності укладення договору та оплати послуг, які були отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 99-102 том 1).

10.12.2015 позивач направив відповідачу претензію за вих. № 1695 про необхідність сплатити заборгованість станом на 01.12.2015 на суму 44624,96 грн. (а. с. 103-104 том 1), яка повернулась у зв'язку із закінченням строку зберігання поштового відправлення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач стверджував, що відповідач систематично ігнорував звернення працівників ТОВ «УЮТ-2011» з пропозицією укласти договір, не приймав рахунки на оплату за надані житлово-комунальні послуги та не підписував акти виконаних робіт, що і є предметом спору по даній справі.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ч. 6 ст. 19 вказаного закону).

Відповідно до ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 21 вищевказаного Закону виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання. За правилами ч. 3 і 4 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч. 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

В наявних матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем договору, а також відсутні заперечення відповідача щодо окремих умов договору запропонованого для підписання позивачем.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно погодився із твердженням позивача про те, що законодавством передбачений двосторонній обов'язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору такі заперечення не повинні братися до у ваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (постанова № 6-59цс13 від 30.10.2013 (а. с. 105-118 том 1).

Враховуючи викладене, а також те, що факт надання житлово-комунальних послуг доводиться наданими позивачем доказами (а. с. 216 том 1, 2 - а. с. 1-102 том 3), які не спростовані відповідачем, а також те, що доказом пред'явлення останньої грошової вимоги до відповідача у справі є претензія від 10.12.2015 вих. № 1695 про необхідність сплатити заборгованість станом на 01.12.2015 на суму 44624,96 грн. (а. с. 103), місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов частково на суму 44624,96 грн. В решті основної суми заборгованості суд відмовив, оскільки доказів виникнення боргу на суму позову позивачем не надано.

Під час розгляду справи відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу суму 2272,35 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 21.03.2014 по 01.09.2016 та 18916,56 грн. інфляційних втрат за період з 21.03.2014 по 01.09.2016.

В частині стягнення інфляційних та 3% річних місцевий господарський суд відмовив, оскільки позивач не довів виникнення прострочення боргу в сумах та періодах, які зазначені в його розрахунку. При дослідженні претензії від 10.12.2015 вих. № 1695 дані обставини також відсутні.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач погодився з рішенням місцевого господарського суду у повному обсязі, вважає його висновки обґрунтованими, а тому вважає відсутніми підстави для його зміни або скасування. В частині часткової відмови в позові рішення суду позивачем не заперечується.

Заперечення відповідача про неякісність послуг позивача, в обґрунтування чого він посилався на листи від 18.05.2016 вих. № 144, від 02.07. вих. № 237, від 20.04.2015 № 136, від 25.03.2015 вих. № 124, від 16.09.2015 вих. № 290, від 23.11.2015 вих. № 351, від 12.01.2016 вих. № 19, від 09.02.2016 вих. № 48, які були направлені на адресу позивача (а. с. 130-137 том 1) місцевий господарський суд правомірно відхилив через невідповідність цих доказів вимогам ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Доводи відповідача стосовно того, що КТ «Симфа» не підписувало акти виконаних робіт колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до п. 1.2.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 до складу документації, яка ведеться виконавцями послуг, входять: кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань опору електромереж (за наявності); протоколи вимірювань вентиляції.

Таким чином, за відсутності укладеного між сторонами договору чинне законодавство України не визначає обов'язку виконавця щодо ведення, підписання та погодження актів виконаних робіт із споживачами.

Доводи апелянта на наявність власних домовленостей стосовно надання житлово-комунальних послуг з іншими підприємствами, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність укладених відповідачем договорів з іншими організаціями не спростовує того факту, що відповідач отримував від позивача житлово-комунальні послуги, користувався ними та повинен здійснювати їх оплату у відповідності до норм діючого законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування рішення по справі, оскільки вона винесена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та вірному правозастосуванні.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Командитного товариства «Симфа» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 по справі № 904/8912/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 27.03.2017.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді Т.А. Верхогляд

А.Є. Чередко