ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.03.2017 Справа № 914/60/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ВМ+, м.Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Карпат-Еко, м.Ужгород

про стягнення суми 193211,73 грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 (дов. від 02.01.17), ОСОБА_2 (дов. від 07.03.17)

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: стягнення 193211,73 грн. , в т.ч. 166752,00 грн. основного боргу, 16542,18 грн. пені, 8264,55 грн. інфляційних втрат, 1653,00 грн. 3% річних за договором про надання послуг з фізичної охорони №01/02/2016 від 01.02.2016.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач у встановлений у договорі строк не виконав зобовязання по оплаті за наданні послуг по охороні обєкта, який розташований за адресою: Львівська область, м.Борислав, вул.Дрогобицька,721, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за травень-листопад 2016 року у сумі 166752,00 грн. основного боргу. У звязку з наведеним, позивач, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача, крім основної суми боргу, суму 8264,55 грн. інфляційних втрат та 1653,00 грн. 3% річних. Крім того, посилаючись на положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», яким передбачена відповідальність (у вигляді пені) за неналежне виконання грошових зобов'язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, позивач нарахував відповідачу пеню у період з травня по листопад 2016 року у сумі 16542,18 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав та у письмових запереченнях на позовну заяву, поданих до суду 09.03.16 та 16.03.17 проти позову заперечує та просить суд розгляд справи здійснювати за наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Письмових обґрунтованих пояснень та відзиву відповідачем не подано, у звязку з чим, справу розглянуто за наявними матеріалами справи, у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив:

Між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю „ВМ+ (виконавець по договору) та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю „Карпат-Еко (замовник по договору) укладено договір про надання послуг з фізичної охорони №01/02/2016 від 01.02.16 (далі договір), згідно якого замовник доручив, а виконавець зобовязався за плату забезпечити охорону громадського порядку та охорону майна на об'єкті замовника та адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Дрогобицька, 721, яка здійснюється за наступним графіком : у робочі дні , вихідні, святкові та неробочі дні - 2 поста цілодобових; зміна графіка охорони об'єкта узгоджується сторонами у вигляді додаткових угод до цього, договору (п. 1.1. договору).

У п. 1.6 та п.1.7. договору встановлено, що вартість послуг охоронної фірми за цим договором становить 18.00 (вісімнадцять гривень 00 коп.) гривень за одну годину охорони , Фактична кількість годин охорони об'єкта буде визначатися кожного місяця та відображатися в Акті наданих послуг. Оплата послуг охоронної фірми здійснюється замовником на підставі Актів фактично на дати послуг (згідно фактично виставлених постів та часу несення служби) протягом пяти банківських днів з дня підписання сторонами Акту наданих послуг. Акт наданих послуг готується охоронною фірмою та передається на підпис замовнику. Замовник зобов'язується підписати переданий йому Акт наданих послуг протягом трьох робочих днів з дня його отримання, або в цей же термін висловити свої письмові зауваження до Акту. При невиконанні замовником цього обов'язку Акт наданих послуг вважається підписаним.

Позивач у позовній заяві вказує, що за період травень-листопад 2016 року, відповідно до умов договору, складено наступні акти виконаних послуг: № 24 від 31.05.2016 на суму 26784,00 грн., № 26 від 30.06.2016 на суму 25920,00 грн., № 29 від 31.07.2016 на суму 26784,00 грн., акт виконаних робіт за серпень № 32 від 31.08.2016 на суму 26784,00 грн., № 35 від 30.09.2016 на суму 25920,00 грн., № 16 від 31.10.2016 на суму 26784,00 грн., № 17 від 10.11.2016 на суму 7776,00 грн.

Відповідач свої зобовязання по оплаті вартості наданих послуг з охорони по вищезазначених актах не виконав, у зв'язку з чим станом на день звернення до суду розмір основної заборгованості за вказаними актами складає 166752,00 грн. за період травень-листопад 2016 року.

Позивач у позовній заяві стверджує, що на неодноразові звернення позивача щодо проведення розрахунків по заборгованості за отримані послуги відповідачем такі були залишені без уваги.

Дослідивши подані докази, наявні матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позові належить задоволити повністю, виходячи з наступного.

Згідно п.2.1 договору позивач зобовязався організувати та забезпечити охорону обєктів замовника та/або третіх осіб, прийнятих під охорону від розкрадання та не допускати проникнення сторонніх осіб на обєкти; здійснювати на обєктах пропускний режим згідно перепусток встановленого взірця, тощо.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України №1061 від 02.09.15 було прийнято рішення про видачу ліцензії позивачу, якою надано дозвіл на охоронну діяльність.

Відповідно до п.2.2 статуту відповідача, предметом діяльності товариства є: зокрема обслуговування систем безпеки, діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки, діяльність приватних охоронних служб., в т.ч. приватна охорона майна, громадян і юридичних осіб (крім державних), охорона обєктів, тощо (п.2.2.1.14 договору).

За своєю правовою природою договір з якого виник спір відноситься до договорів з надання послуг.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.627 ЦК України).

Сторони договору передбачили, що акт наданих послуг готується охоронною фірмою та передається на підпис замовнику, який зобов'язується підписати переданий йому акт наданих послуг протягом трьох робочих днів з дня його отримання, або в цей же термін висловити свої письмові зауваження до акту, а в разі невиконання замовником цього обов'язку акт наданих послуг вважається підписаним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано взяті на себе зобовязання згідно умов договору та у період травень-листопад 2016 року надано послуги з охорони обєктів відповідача. У підтвердження вказаного позивачем надано відповідні акти наданих послуг, рахунки на оплату наданих послуг, накази про забезпечення охорони на обєкті відповідача відповідно до умов договору, графіки чергування охоронників на обєкті відповідача, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Дрогобицька, 721 у період лютий-жовтень2016 року, а також витяг з журналу обліку приймання-здавання поста і перевірок несення служби з охорони обєкта відповідача.

Крім того, представником позивача надано додаткові письмові пояснення щодо того, що ним особисто передано акти виконаних робіт №16 від 31.10.16 та №17 від 10.11.16, а інші акти за лютий-вересень 2016 року було та вручено працівнику відповідача за адресою: м.Ужгород, вул.Боженка,2 офіс 4.

При цьому, відповідач приймав надані позивачем послуги, свідченням чого є підписані акти виконаних робіт за травень серпень 2016 року. Акти виконаних робіт за вересень-листопад 2016 року не підписані відповідачем, однак, в матеріалах справи відсутні докази наявності будь-яких зауважень відповідача щодо наданих позивачем послуг з охорони у відповідності наданих позивачем у відповідності до умов, передбачених договором, відтак, враховуючи те, що позивачем надано відповідні належні докази у підтвердження надання ним послуг та прийняття їх, відповідно відповідачем, такі акти виконаних робіт вважаються підписаними, що обумовлено сторонами у договорі (п.1.7 договору).

У відповідності до ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В наявних матеріалах справи відсутні докази, сплати основної суми заборгованості за надані послуги з охорони обєкта відповідача у сумі 166752,00 грн. за період травень-листопад 2016 року.

Натомість, позивачем доведено належними та допустимими доказами правомірність, обґрунтованість та підставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 166752,00 грн. за надані послуги з охорони у період травень-листопад 2016 року.

Також, позивач, керуючись Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», яким передбачена відповідальність (у вигляді пені) за неналежне виконання грошових зобов'язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості нарахував відповідачу пеню у період з травня по листопад 2016 року у сумі 16542,18 грн.

За приписами ст.ст. 549-551 Цивільного кодексу України пеня є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, розмір її встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем у даному спорі визначено пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ з посиланням на чинне законодавство, що передбачає обмеження суми пені подвійною обліковою ставкою НБУ, посилаючись на норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Вказаним Законом встановлено обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою (ст. 3 Закону), однак розмір пені згідно ст. 1 цього Закону встановлюється сторонами

Однак, умовами договору про надання послуг з фізичної охорони №01/02/2016 від 01.02.16, з якого виникли спірні правовідносини сторін, не передбачено ні застосування пені як відповідальності сторін за порушення умов договору загалом, ні розміру пені, зокрема.

При цьому, суд приймає до уваги, що позивачем не наведено також акту цивільного законодавства, яким встановлено розмір пені, що може застосовуватися до даних спірних відносин.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені на суму 16542,18 грн. задоволенню не підлягають, оскільки застосування пені не передбачено договором.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобовязання по оплаті за надані послуг з охорони позивач за період з травня по листопад 2016 року нарахував відповідачу три проценти річних, що згідно розрахунку позивача становить 1653,00 грн., а також суму 8264,55 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 176669,55 грн., в т.ч. 166752,00 грн. основної заборгованості, 1653,00 грн. - трьох процентів річних та 8264,55 грн. - інфляційних втрат позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 176669,55 грн., в т.ч. 166752,00 грн. основної заборгованості, 1653,00 грн. - трьох процентів річних та 8264,55 грн. - інфляційних втрат, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо поданого позивачем заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти позивача, суд зазначає наступне.

Вказане клопотання позивача обґрунтовано значною сумою заборгованості, а також ігноруванням відповідача виконання обовязку щодо погашення заборгованості, однак, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 18.01.17, 22.02.17 та 09.03.17 не подано, у відповідності до вимог ст.67 Господарського процесуального кодексу України, вмотивованих обґрунтованих пояснень щодо підстав необхідності вжиття заходів забезпечення позову та наявності підстав, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду з доказами в їх обґрунтування. Крім того, позивачем не подано доказів сплати судового збору у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відтак, суд залишає заяву позивача про забезпечення позову без розгляду, відповідно до п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати у сумі 2898,18 грн. покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у сумі 2650,61 грн. на відповідача та у сумі 247,57 грн. на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 43, 49, 66, 67, 75, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат - Еко» (82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Дрогобицька, 721; фактична адреса:88000, Закарпатська

область, м. Ужгород, вул. Боженка, 2, оф. 4; код ЄДРЮОФОП та ГФ 32469516) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВМ+» (79018, м. Львів, вул. Стороженка, 25-а; код ЄДРЮОФОП та ГФ 39800699) :

- суму 176669,55 грн. заборгованості, в т.ч. 166752,00 грн. основної заборгованості, 1653,00 грн. - трьох процентів річних та 8264,55 грн. - інфляційних втрат;

- суму 2650,61 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати у сумі 247,57 грн. покласти на позивача.

Заяву позивача про забезпечення позову залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.04.17.

Суддя О.В. Васьковський