УХВАЛА

30.03.2017Справа № 910/11884/16

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер"
пророзстрочку виконання рішення суду
у справі№910/11884/16
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер"
простягнення 58808,40 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаПерець Б.О. - представник
від відповідача (заявника)Харитонова Ю.В. - представник

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі №910/11884/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 14.12.2016, позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 58808,40 грн. штрафу за неякісне виконання робіт, передбачених договором № 499/15 на виконання проектно-вишукувальних робіт "Облаштування Солохівського ГКР. Технічне переоснащення системи автоматизованого керування технологічним процесом на Солохівський УКПГ" від 17.06.2015 та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

02.11.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

21.03.2017 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер" про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/11884/16.

Вказана заява мотивована скрутним фінансовим становищем заявника, про що свідчить фінансовий звіт за 2016 рік. Крім того, заявник зазначає, що наявність судового рішення у вказаній справі є перепоною для участі боржника в тендерних закупівлях на аналогічні роботи з іншими замовниками, що позбавляє підприємство можливості отримання доходу, з якого можливо було б сплатити присуджену до стягнення суму, а незастосування судом розстрочки виконання рішення може призвести до накладення арешту на банківський рахунок, що зупинить діяльність підприємства, виплату заробітної плати працівникам, сплату податків/зборів та інших загальнообов'язкових платежів.

Враховуючи наведене, позивач просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі на 1 рік зі сплатою рівними частинами щомісячно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 розгляд вказаної заяви призначено на 30.03.2017.

30.03.2017 через канцелярію суду від позивача (стягувача) надійшли письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 30.03.2017 представник заявника підтримав вимоги, викладені у заяві.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні 30.03.2017 проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення надав заперечення.

У відповідності до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як зазначено в п.п. 7.1.2., 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду жодних доказів існування виняткових обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду та в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення.

Тяжке фінансове становище та наявність на рахунку боржника, відкритому в АТ «Укрсиббанк», грошових коштів в сумі 2 327,47 грн. станом на 20.03.2017, не є такими обставинами.

Одночасно, під час розгляду заяв про розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора.

Як вже зазначалось, наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі №910/11884/16 було видано 02.11.2016.

Проте, станом на теперішній час з боку відповідача не надано жодних доказів хоча б часткового погашення позивачу присудженої до стягнення суми.

При цьому, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що фактичне невиконання рішення суду протягом тривалого часу може призвести до порушень майнових інтересів Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування".

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер" про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Партнер" про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/11884/16 відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова