номер провадження справи 24/159/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017 Справа № 908/3454/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5; ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум" (69114, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 33, кв. 49; )

третя особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ "МК Азовсталь" (м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1)

про стягнення суми

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум" про стягнення з відповідача штрафу за невірно визначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 61 720 ,00 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/3454/16, присвоєно провадженню номер 24/159/16, справу призначено до розгляду на 30.01.2017р.

Ухвалою від 30.01.2017р. розгляд справи відкладений на 22.02.2017р.

Ухвалою від 22.02.2017р. строк вирішення спору продовжити на п'ятнадцять днів - до 13.03.2017р., розгляд справи відкладений на 07.03.2017р. Цією же ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ "МК Азовсталь" (м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1).

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У засіданні суду 07.03.2017р. прийнято рішення.

В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що 20.06.2016р. згідно з накладною № 47898069, яка є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці було відправлено вагон № 68789353 з вантажем - брухт чорних металів. 01.07.2016р. на станції Сартана, на підставі заявки вантажоодержувача, здійснено комісійне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт БА № 783221/793. Цей акт засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах вантажоодержувача вагона № 68789353 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 2000 кг. Результат переважування зафіксовано у відомостях зважування від 30.06.2016р. Відповідно до накладної № 47898069 відправником вантажу є ТОВ «Аурум». Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, завантаження проводилося вантажовідправником. За неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення, який 61 720,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд на підставі ст. ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, пункту 5.5 розділу 4 Правил перевезення вантажів, позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву, в якому зокрема зазначає, що доказ у вигляді комерційного акту БА № 783221/793 на думку відповідача не може бути належним доказом недостачі вантажу, так як проведений без участі відповідача. Також, у комерційному акті у графі «Груз погружен средствами», «Вес груза при погрузне определен» (кем и каким способом) не міститься жодної інформації, що дає достатні підстави стверджувати про неналежне, неправильне оформлення комерційного акту. Більше того, в накладній на перевезення вантажу № 47898069 від 20.06.2016р. зазначена вартість перевезення, яка склала - 10 834,00 грн. У позовній заяві, позивач зазначає суму - 12 344,00 грн., що в подальшому призвело до невірного розрахунку. Крім того відповідач повідомив суд, що на юридичну адресу відповідача, не надходила жодної претензії ні від позивача, ні від одержувача вантажу. Враховуючи викладені факти, просить суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2016р. за накладною № 47898069 зі станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Сартана Донецької залізниці ТОВ «Аурум» було відправлено вантаж - лом чорних металів, не пойменований у алфавіті, у вагоні № 68789353, маса вантажу 49 500 кг., тара 22 500 кг, вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 17.3. гл.3 Додатка 3 до СМГС.

01.07.2016р. на станції Сартана, на підставі заявки вантажоодержувача, було здійснено комісійне переважування вагону № 68789353, прибулого з відправлення зазначеної на лицьовій стороні акта, вантаж м/лом, з расцепкой на справних 150т держповірених 08.09.2015р. в/вагах вантажоодержувача. По документам значиться: БРУТТО - не вказано, ТАРА - 22 500 кг, НЕТТО 49 500 кг, фактично виявилося: БРУТТО - 70 000 кг, ТАРА - 22 500 кг, НЕТТО 47 500 кг, що менше документа на 2 000 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження навалом, виїмок заглиблень немає, маркування не порушено. Двері глухі, люки закриті. З моменту прибуття та до ком. переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки к-та Азовсталь і ком. Агентов ст. Сартана. Ком. переважування здійснювали вагар і ст. пр. к-та Азовсталь Шевчук, Утургаури, ДСМ ст. Сартана ОСОБА_2 та ком. агент ст. Сартана ОСОБА_3 Зав. вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

За наслідками комісійного переважування вагону № 68789353 складено комерційний акт БА № 783221/793 від 01.07.2016р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. № 457 (надалі Статут) визначено, що Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до абзацу 8 ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. № 457, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За приписами ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до перевезення зазначено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

За приписами ст. 122 Статуту залізниць, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно, стаття 118 Статуту залізниць визначає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно зі ст. 129 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334.

Таким чином, комерційний Акт ВА № 783221/793 від 01.07.2016р. є підставою для покладання відповідальності, передбаченої ст. 122 Статуту, на відправника - відповідача у справі.

У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту. У застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки (п.п. 6.1., 6.2. роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» від 29.05.2002 № 04-5/601).

Із змісту накладної № 47898069 вбачається, що провізна плата за вагон № 68789353 становить 12 344,00 грн. грн.

Згідно розрахунку позивача, штраф за невірно зазначену масу вантажу у накладній № 47898069, нарахований у відповідності до ст. 118 Статуту залізниць, складає суму 61 720,00 грн. (12 344,00 грн. х 5 = 61 720,00 грн.).

Таким чином, розрахунок штрафу позивачем здійснено вірно, а вимоги про його стягнення, на підставі зазначеного вище, є законними та обґрунтованими.

Статтею 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У відповідності до вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України, ст. 24, 122 Статуту залізниць, п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, позивач надав належні і допустимі докази невідповідності маси вантажу, вказаного у накладній, фактичній масі вантажу, який знаходився у спірному вагоні, а саме: комерційний акт БА №783221/793, який засвідчує, що під час контрольного зважування на вагах вантажоодержувача вагона № 68789353 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 2000 кг. Результат переважування зафіксовано у відомостях зважування від 30.06.2016р. Відповідно до накладної № 47898069 відправником вантажу є ТОВ «Аурум». Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником. Зазначені відмітки є в перевізних документах. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи.

Відповідач не спростував доводів позивача належними доказами. До того ж, пред'явлення претензії до подання позову не є обов'язковим. Обов'язковий претензійний порядок врегулювання спору передбачено при пред'явленні позовів, що виникають з перевезення вантажів на підставі міжнародних угод.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум" (69114, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 33, кв. 49; ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна,22; ) - 61 720 (шістдесят одна тисяча сімсот двадцять) грн. 00 коп. штрафу та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 20.03.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян