ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 справа № 905/1793/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ДВС: ОСОБА_4 не з'явився; не з'явився; ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від за скаргою на дії10.01.2017 Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ФІНРОСТБАНК", м. Одеса Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
у справі№ 905/1793/15 (суддя І.А. Бойко)
за позовомПублічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ФІНРОСТБАНК", м. Одеса
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвестстрой", м. Донецьк
простягнення заборгованості у розмірі 1455293,93 доларів США, що еквівалентно 31180694,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» (далі АТ «ФІНРОСТБАНК») звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії державної виконавчої служби, в якій просило визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України) щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області; зобовязати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.01.2017 р. скаргу АТ «ФІНРОСТБАНК» на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволено частково: зобовязано ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Департамент ДВС Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.01.2017 р. у справі № 905/1793/15.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.2017 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Сгара Е.В., судді Геза Т.Д. та Дучал Н.М., апеляційна скарга була повернута скаржникові на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Після усунення недоліків, зазначених в ухвалі Донецького апеляційного господарського суду, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.03.2017 р. для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Ушенко Л.В., судді Дучал Н.М. та Склярук О.І.

Ухвалою суду від 15.03.2017 р. скаржнику відновлено строк на подання апеляційної скарги, порушено апеляційне провадження у справі № 905/1793/15, розгляд скарги призначено на 28.03.2017 р.

В судове засідання 28.03.2017 р. зявився представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, скаргу АТ «ФІНРОСТБАНК» - залишити без задоволення.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, скорочений термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень, ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно із ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2016 р. у справі №905/1793/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой» стягнено заборгованість за кредитним договором № 139 від 29.01.2013 р., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 1 312 274,00 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 143 019,93 доларів США.

08.09.2016 р. господарським судом Донецької області був виданий відповідний наказ на примусове виконання вказаного рішення.

До відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулося АТ «ФІНРОСТБАНК» із заявою про примусове виконання рішення суду (вих. № 2495 від 21.09.2016 р.) у даній справі № 905/1793/15 від 23.08.2016 р.

03.10.2016 р. головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з тим, що стягувач АТ «ФІНРОСТБАНК» в заяві зазначив як боржника ТОВ «Євроінвестстрой», а в наказі господарського суду Донецької області зазначено ТОВ «Євроівестстрой».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.10.2016 р. було виправлено механічну описку в рішенні господарського суду від 23.08.2016 р. у справі № 905/1793/15 та зазначено правильну назву боржника: «за текстом рішення від 23.08.2016 р. «Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой», м. Донецьк» змінити на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк».

25.10.2016 р. стягувач повторно направив на адресу ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України заяву про примусове виконання рішення суду разом з наказом від 08.09.2016 р. у справі №905/1793/15 та ухвалою від 17.10.2016 р. про виправлення описки.

Головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на адресу АТ «ФІНРОСТБАНК» було направлено повідомлення від 03.11.2016 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Підставою повернення виконавчого документу зазначено ненадання стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження квитанції про сплату авансового внеску, що передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 р.)

АТ «ФІНРОСТБАНК» звернувся зі скаргою на дії державної виконавчої служби до господарського суду Донецької області, в обґрунтування якої посилається на те, що при повторному предявленні наказу господарського суду Донецької області у справі № 905/1793/15 до виконання 25.10.2016 р., ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України неправомірно застосував норми Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р., оскільки він звернувся із первинною заявою про примусове виконання рішення суду 21.09.2016 р. в період дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 р., але наказ був повернутий без виконання не з його вини, а в результаті допущеної судом описки в наказі, тому вважає, що він не повинен сплачувати авансовий платіж при повторному зверненні до ДВС після виправлення судом описки.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, що стосується спірних відносин, набрав чинності 05.10.2016 р.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, за загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обовязків, що виникли після набрання ним чинності.

Дані висновки містяться в рішенні Конституційного суду України від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 09.02.1999 № 1-рп/99.

Враховуючи, що при першому зверненні АТ «ФІНРОСТБАНК» до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV виконавче провадження з виконання наказу № 905/1793/15 не було відкрито, наказ було повернуто стягувачеві, отже і виконавчі дії не були розпочаті. Постанова державного виконавця від 03.10.2016 р. є чинною і не визнана недійсною.

Повторно АТ «ФІНРОСТБАНК» звернулося до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України 25.10.2016 р., тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, у звязку з чим заява про примусове виконання наказу господарського суду у даній справі підлягала розгляду відповідно до норм зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 р. № 1404-VIII) до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 % суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Враховуючи, що АТ «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не є державним органом, а є державною установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації (ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і не відноситься до категорії стягувачів, звільнених від авансового внеску, то відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (від 05.10.2016 р.), виконавчий документ підлягав поверненню стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Задовольняючи скаргу АТ "ФІНРОСТБАНК" в частині зобов'язання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області, місцевий господарський суд виходив з того, що державний виконавець правомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження (постанова від 03.10.2016 р.) за заявою стягувача від 21.09.2016 р. з підстав допущеної помилки в наказі щодо найменування боржника, однак оскільки помилка в наказі мала місце не з вини стягувача, тому при повторному зверненні 25.10.2016 р. із заявою про примусове виконання наказу у даній справі (в період дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 р., чинного з 05.10.2016 р.) державний виконавець повинен був відкрити виконавче провадження без сплати авансового внеску стягувачем.

Такий висновок суду не ґрунтується на законі, оскільки наявність чи відсутність вини стягувача у поверненні без прийняття до провадження виконавчого документу не є обставиною, яка підлягає врахуванню державним виконавцем при прийнятті рішень під час повторного предявлення виконавчого листа до виконання і, зокрема, не дає підстав для звільнення стягувача від сплати авансового внеску і прийняття до провадження виконавчого документу при відсутності доказів сплати авансового внеску.

Більш того, місцевий господарський суд задовольнив скаргу частково, але фактично не дав аналізу і не прийняв рішення щодо скарги стягувача в частині визнання незаконними дій ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо повернення стягувачу виконавчого документу повідомленням від 03.11.2016 р. (за повторним зверненням стягувача 25.10.2016 р.), що є предметом скарги.

Апеляційна інстанція розглянула скаргу в цій частині і дійшла висновку, що скарга АТ «ФІНРОСТБАНК» на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо визнання незаконними дій ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по поверненню 03.11.2016 р. стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки дії державної виконавчої служби відповідали Закону України "Про виконавче провадження". Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку про задоволення скарги АТ «ФІНРОСТБАНК» в частині зобовязання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області з огляду на зазначені в постанові обставини і мотиви.

З урахуванням зазначеного, ухвала господарського суду Донецької області від 10.01.2017 р. підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скарги АТ «ФІНРОСТБАНК» в повному обсязі.

На підставі викладеного апеляційна скарга Департаменту ДВС Міністерства на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.01.2017 р. юстиції України підлягає задоволенню.

Відповідно до норм ст. 49 ГПК України витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на АТ «ФІНРОСТБАНК».

На підставі викладеного, керуючись ст. 91, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 1212 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.01.2017 р. у справі №905/1793/15 скасувати. Прийняти нове рішення.

3. У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК», м. Одеса про визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області, та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу № 905/1793/15, виданого 08.09.2016 р. господарським судом Донецької області відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» (65104, м. Одеса, пр. Академіка Глушка, буд. 13; поштова адреса: 65029, м. Одеса, вул. Ольгіївська, 8, ) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1 600,00 грн.

5. Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

6. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1) позивачу;

2) ДВС

3) ГСДО

4) у справу;

5) ДАГС

.