ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.03.2017р. Справа № 904/1245/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ПОЛІПЛАСТ +", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", м. Дніпро

про стягнення 27862,32 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник Іванова О.М., довіреність № б/н від 17.01.2017 р.

Від Відповідача: представник Денисов А.М., довіреність № б/н від 26.12.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ПОЛІПЛАСТ +" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму 27862, 32 грн., яка складається з: 18000,00 грн., основного боргу, 2441,13 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань 6585,81 грн., інфляційних втрат, 835,38 грн. трьох відсотків річних суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором найму приміщення під офіс №29/01-14 від 29.01.2014р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію договору № 29/01-14 від 29.01.2014;

- копія Акту приймання-передачі приміщення під офіс;

- витяг з ЄДРЮОФОП про держреєстрацію ТОВ НВФ «Поліпласт+»;

- копію Свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ НВФ «Поліпласт+»;

- копію установчих документів ТОВ НВФ «Поліпласт+>>;

- розрахунок суми пені;

- розрахунок суми інфляційних втрат;

- розрахунок суми 3% річних.

Відповідач позов не визнав, позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки до моменту отримання від Позивача копії позовної заяви, а від суду - ухвали про пору шення провадження у даній справі, Відповідачу не було відомо про існування будь - яких дого ворів оренди з Позивачем. Більш того, Відповідач взагалі ніколи не орендував та на даний час не орендує будь - яких приміщень у Позивача. Також Відповідач звертає увагу суду на те, що у Позивача відсутні приміщення, які б за своїми техніч ними властивостями могли б відповідати навіть самим мінімально допустимим вимогам при міщенням під офіс. Відповідно до ч. 4 ст. 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ГК України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про го сподарські товариства» господарське товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державну реєстрацію ТОВ «ТД «АТК Україна» проведено 11.02.2014 за №0068209 в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи. Таким чином, ТОВ «ТД «АТК Україна» створено та набуло статусу юридичної особи 11.02.2014, тому 29.01.2014 (до дати створення, державної реєстрації та набуття статусу юридичної особи) ніяким чином не могло укласти з Позивачем, ані Договір найму при міщення під офіс № 29/01-14, ані Акту приймання-передачі найму приміщення під офіс, ані взагалі здійснювати будь-які правочини. Так, оскільки на момент укладення Договору найму приміщення під офіс, Відповідач не існував як юридична особа, то і не міг бути стороною даного договору, з якою було б досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

До відзиву на позов Відповідач подав копії правовстановлюючих документів та копію довіреності на представника (а.с. 34-44).

28.02.17р. Відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору оренди №9/15-1 від 01.04.2015р. (а.с. 45-47).

20.03.17р. Відповідач подав заяву про долучення до матеріалів справи оригінал відповіді Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації Дніпропетровської міської ради №02.2-18/20 від 06.03.2017, в якому, зокрема, зазначено, що в реєстраційній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" відсутній будь-який договір оренди (а.с. 51, 52).

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 28.02.17р. по 21.03.17р. в порядку ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 21.03.17р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та засвідченої належним чином копії Статуту Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (а.с.36-41)зареєстровано в Єдиному державному реєстрі як юридична особа 11.02.2014року, керівником якого з 20.01.2014 року без обмежень є ОСОБА_4. Крім цього, Статут товариства затверджено загальними зборами засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" рішенням №1 від 29.01.2014 року. Юридичною адресою товариства вказано: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, будинок 47.

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ПОЛІПЛАСТ +" також знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, будинок 47.

Під час судового засідання сторони підтвердили, що за вищевказаною адресою знаходиться багато приміщень, які зайняті різними суб'єктами.

З квітня 2015 року Відповідач на підставі договору оренди №9/15-1 від 01.04.2015 року (а.с.46-47) користується приміщенням 2 поверху прибудівлі побутових приміщень головного корпусу літ.Б'-5, загальною площею 258,8 кв.м., розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, будинок 47, і яке належить Товариству з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування".

Позивач стверджує, що між ним та Відповідачем укладено договір найму приміщення під офіс №29/01-14 від 29.01.2014р., відповідно до умов якого наймодавець передає наймачеві у користування за плату приміщення (20 квадратних метрів) для розміщення офісу, розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, 47, на строк з 29.01.2014р. до 31.12.2014р. Позивач вказує на те, що цей договір, а також акт приймання-передачі найма приміщення під офіс від 29.01.2014року підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" директором ОСОБА_4, скріплені печаткою цього Товариства, ці документи також мають належні банківські реквізити Відповідача.

Відповідно до п. 3 Договору відповідальність по оплаті орендної плати набуває сили після фактичної передачі майна в оренду та підписання акта прийому передачі. Орендна плата сплачується з моменту підписання обома сторонами акту прийому передачі майна. Розмір орендної плати складає (з урахуванням ПДВ): 25,00 грн. за 1 (один кв.м) на місяць, що становить 500,00 грн.

Згідно з п.1 цього договору: якщо наймач не менш ніж за два місяці до закінчення найму, встановленого цим договором письмово не попередить наймодавця про свій намір припинити цей договір, дія цього договору автоматично продовжується на наступний рік. Передання приміщення наймачеві наймодавцем відбувається на підставі акта приймання-передачі в оренду приміщення. У зв'язку з цим Позивач стверджує, що договір є чинним до цього часу, Відповідач користувався орендованим приміщенням з 01.02.2014 року по 31.01.2017 року включно, але орендну плату не сплачував жодного разу, тому він просить стягнути з нього орендну плату за цей період на загальну суму 18000,0грн. із розрахунку: 25 грн. за 1 кв.м, тобто 500 грн. щомісячно за 20 кв.м. Крім цього Позивач нарахував 2441,13грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 6585,81 грн. інфляційних втрат, 835,38 грн. - три відсотки річних.

Відповідач стверджує, що даний договір ним не укладався, він оформлений до створення його як юридичної особи і тому не має для нього юридичної сили. Наявність в договорі усіх реквізитів, що належать Відповідачу з моменту його реєстрації: печатка, банківські реквізити, код ЄДРПОУ, він не зміг пояснити. Відповідач вказує, що в договорі відсутні істотні умови, під чим має на увазі факт його неіснування як юридичної особи на момент оформлення спірного договору. Також Відповідач під час судового розгляду справи пояснив, що при реєстрації його товариства було зазначено юридичну адресу: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, будинок 47, тому що він мав саме намір розташуватися за цією адресою. Відповідач заперечує проти факту оренди ним будь-якого приміщення, що належить Позивачеві за цією адресою.

У зв'язку з тим, що Відповідач відмовляється сплачувати орендну плату, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним.

В силу ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст.83 ГК України державна реєстрація господарського товариства здійснюється відповідно до закону. Господарське товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Статтею 84 ГК України передбачено, що господарське товариство може відкривати рахунки у банках, а також укладати договори та інші угоди лише після його державної реєстрації. Угоди, укладені засновниками товариства до дня його реєстрації, визнаються такими, що укладені з товариством, тільки за умови їх подальшого схвалення товариством в порядку, визначеному законом та установчими документами. Угоди, укладені засновниками до дня реєстрації товариства і в подальшому не схвалені товариством, тягнуть за собою правові наслідки лише для осіб, які уклали ці угоди.

Аналогічні положення містяться в статі 8 Закону України "Про господарські товариства": товариство може відкривати поточні та вкладні (депозитні) рахунки у банках, а також укладати договори та інші угоди тільки після його реєстрації. Угоди, укладені від імені товариства до моменту реєстрації, визнаються такими, що укладені з товариством, тільки за умови їх подальшого схвалення товариством. Угоди, укладені засновниками до моменту реєстрації товариства і надалі не схвалені товариством, тягнуть за собою правові наслідки лише для засновників.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Позивач не довів наявність укладення спірного договору з Відповідачем, оскільки цей договір був підписаний навіть не засновником товариства Відповідача; виходячи зі змісту договору, він підписаний особою, яку засновники визначили керівником товариства до державної реєстрації цієї юридичної особи. Визначення органу управління до державної реєстрації юридичної особи не суперечить положенням цивільного та господарського законодавства щодо створення юридичної особи, однак, закон містить застереження про те, що правочини, які укладені до державної реєстрації товариства, визнаються такими, що укладені з товариством, тільки за умови їх подальшого схвалення товариством. Отже, оскільки Позивач не надав доказів того, що після укладення спірного договору цей договір був схвалений Відповідачем або останнім було вчинено дії, які свідчать про це схвалення, відсутні підстави вважати спірний договір укладеним саме між сторонами справи. У справі відсутні обставини того, що Відповідач сплатив орендну плату хоча б за один місяць. Наявність у спірному договорі належних Відповідачу реквізитів: печатка, банківські реквізити, код ЄДРПОУ тощо, на думку суду, не можна розцінювати як дії з ухвалення спірного договору Відповідачем.

Крім того, судом звернуто увагу на те, що спірний договір,а також акт приймання-передачі найма приміщення під офіс від 29.01.2014року не містять індивідуалізуючих ознак приміщення, що є предметом найму за договором, яке б було можна відрізнити від інших приміщень за спірною адресою.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Отже, однією з істотних умов договору оренди майна є визначення індивідуальних ознак майна, яке передається у найм.

Обставини справи свідчать про те, що спірний договір не містить цієї істотної умови, що унеможливлює встановити факт укладення спірного договору належним чином. Отже, у справі взагалі відсутній правочин, який би створював права та обов'язкі для його сторін.

Частиною 8 статті 181 ГК України передбачено,що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Проте, поданий до позову акт приймання-передачі найма приміщення під офіс від 29.01.2014року не містить індивідуалізуючих ознак цього приміщення, крім цього, у справі відсутні факти оплати оренди з боку Відповідача.

Отже, наведені обставини у сукупності свідчать про те, що Позивач не довів наявність укладеного з Позивачем спірного договору як з юридичною особою, так й за складом істотних умов для даного виду договорів, не довів також фактичне користування Відповідачем приміщенням Позивача, що є підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості з Відповідача за цим договором.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.03.2017

Суддя Н.Б. Кеся