РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017Справа №910/17090/16

За позовом Корпорації «Артеріум»
доMas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff»)
простягнення 226960 дол США 00 центів

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г. - представник за довіреністю б/н від 23.02.2017;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.09.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Корпорації «Артеріум» з вимогами до Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff») про стягнення 226900 дол США 00 центів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 0803171 від 29.06.2016, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 226960 дол США 00 центів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 порушено провадження у справі № 910/17090/16, розгляд справи призначено на 17.03.2017 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 про виправлення описки); зобов'язано позивача у строк до 03.10.2016 надати суду нотаріально засвідчений переклад на російську мову (у двох примірника) ухвали про порушення провадження у справі № 910/17090/16 з метою повідомлення відповідача, який є іноземним суб'єктом господарювання (Республіка Узбекистан), про дату, час та місце проведення судового засідання у порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 зупинено провадження у справі № 910/17090/16 у зв'язку із зверненням із судовим дорученням про вручення за кордоном судових документів до компетентного органу Республіки Узбекистан.

09.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва з Господарського суду міста Ташкента надійшла ухвала від 20.02.2017 у справі № 10-1703/2112 про неможливість вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 про порушення провадження у справі № 910/17090/16 у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання.

15.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які суд долучив до матеріалів справи.

15.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff») надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява, в якій відповідач визнав позов Корпорації «Артеріум» про стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом № EXP-193/16 від 19.01.2016 (за Специфікацією № 9) у розмірі 226960 дол США 00 центів та просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 поновлено провадження у справі № 910/17090/16 для розгляду вказаної справи у судовому засіданні, призначеному на 17.03.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 17.03.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 17.03.2017 не з'явився, 15.03.2017 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

У судовому засіданні 17.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.01.2016 між Корпорацією «Артеріум» (продавець) та Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff», покупець), укладено Контракт № EXP-193/16, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в обсягах і в порядку, передбаченими Контрактом, медикаменти (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його відповідно до даного Контракту.

Згідно з п. 1.2 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 поставка товару здійснюється на підставі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару і є невід'ємною частиною цього Контракту. При цьому покупець не має права відмовитись від товару, погодженого сторонами у специфікації.

Пунктом 1.3 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 сторони погодили, що покупець зобов'язується оплатити товар згідно з разовими специфікаціями до даного Контракту.

Строки, кількість, ціни, асортимент вказуються у разових специфікаціях на кожне відвантаження окремо (п. 1.4 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016).

Відповідно до п. 1.5 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 отримувач товару за даним Контрактом є Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff»): 100102, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Файзли, буд. 33.

Загальна вартість Контракту становить 2000000 дол США 00 центів (п. 2.1Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016).

Відповідно до п. 9.1 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 право власності на товар переходить до покупця в момент передачі товару перевізнику.

Згідно з п. 17.1 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 строк його дії встановлений до 31.12.2018.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право», зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до п. 15.2 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 у випадку, якщо сторони не прийдуть до згоди, спори підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва, мова судочинства - російська. Спори щодо Контракту чи у зв'язку з ним повинні розглядатися виходячи із умов Контракту, в частині, що не врегульована Контрактом, підлягають застосуванню Міжнародні правила тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (в ред. 2010 року), а також матеріальне та процесуальне право України.

З огляду на викладене, до змісту правовідносин, які виникають із вказаного Контракту, підлягає застосуванню право України, а спір, відповідно до п. 15.2 Контракту, підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 22.06.2016 між сторонами було укладено Специфікацію № 9 до Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016, якою сторони погодили найменування, кількість, вагу, ціну та загальну вартість товару, що поставляється, зазначивши, що загальна вартість товару становить 226960 дол США 00 центів (належним чином засвідчена копія Специфікації № 9 від 22.06.2016 долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з п. 3.1 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 товар поставляється на умовах: фрахт/перевезення і страхування оплачено до (СІР) - Ташкент, станції призначення: Митний пост - «Арк Булок», м. Ташкент, вул. Самарканд йули, 36, код: 26003; Митний пост - «СТК Ташкент Аеро», м. Ташкент Аеропорт, код 00102.

При тлумаченні даного Контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення торгових термінів у редакції, діючій на момент підписання даного Контракту (Інкотермс 2010) (п. 3.2 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016).

Згідно з умовами СІР, продавець зобов'язаний забезпечити митне очищення товару для експорту. Цей термін може використовуватися при перевезенні товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення (правила Інкотермс 2010).

Відповідно до ч. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України, якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Відповідно до п. 4.3 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 датою поставки товару вважається дата передачі товару перевізнику.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свій обов'язок з поставки товару за Специфікації № 9 від 22.06.2016 на суму 226960 дол США 00 центів, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 0803171 від 29.06.2016, та наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією міжнародною митною декларацією № 125140001/2016/623973 від 30.06.2016.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 5.1 Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016, оплата за товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) у місті Києві або авіатранспортної накладної (Air WAYbill) в аеропорту Бориспіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи що міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 0803171 складена 29.06.2016, суд дійшов висновку, що свій обов'язок з оплати за поставлений позивачем товар за Специфікацією № 19 від 22.06.2016 до Контракту № EXP-193/16 від 19.01.2016 (за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 0803171 від 29.06.2016) відповідач повинен був здійснити у строк до 28.08.2016 (включно).

Судом встановлено, що відповідач у встановлені Контрактом № EXP-193/16 від 19.01.2016 строки оплату за поставлений позивачем за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 0803171 від 29.06.2016 товар не здійснив, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 226960 дол США 00 центів.

При цьому, вказаний розмір заборгованості відповідача підтверджується складеним сторонами актом звірки взаєморозрахунків, який долучено позивачем до матеріалів справи (заборгованість з оплати товару, поставленого за Специфікацією № 9 від 22.06.2016, становить 226960 дол США 00 центів) та був визнаний відповідачем у поданій 15.03.2017 до відділу діловодства суду заяві, та підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» вих. № 52-1/3710 від 14.03.2017 про те, що станом на 10.03.2017 на рахунок позивача не надходили від відповідача грошові кошти у розмірі 226960 дол США 00 центів за Контрактом № EXP-193/16 від 19.01.2016.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff») у розмірі 226960 дол США 00 центів підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку з чим позовні вимоги Корпорації «Артеріум» до Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff») про стягнення 226960 дол США 00 центів є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Mas'uliyati cheklangan jamiyat «Medicinal Stuff» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Medicinal Stuff») (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Файзли, буд. 33; код юридичної особи: 24481041 (100021, Узбекистон Республикаси, Тошкент шахри, Сергели тумани, Файзли кучаси, 33 уй; юридик шахс коди: 24481041) на користь Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 139; ідентифікаційний код: 33406813) грошові кошти у розмірі 226960 (двісті двадцять шість тисяч дев'ятсот шістдесят) дол. США 00 центів та судовий збір у розмірі 90662 (дев'яносто тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 59 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 28.03.2017

Суддя І.М. Отрош