ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" березня 2017 р. Справа № 918/70/17

за позовом Заступника прокурора Рівненської області в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації

до відповідача-1: Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації

до відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Логістик Центр"

про визнання недійсним договору про закупівлю та додаткової угоди про внесення змін до договору

Суддя Андрійчук О.В.

Представники учасників судового провадження:

від позивача-1 - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України: не з'явився

від позивача-2 - Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації - Шевчук Т.В., НОМЕР_1 від 22.11.2006 року, Станкевич В.В., НОМЕР_2 від 15.09.2015 року

від відповідача-1: Тюска Ю.В., дов. № 295/01-14 від 08.02.2017 року, Рижа І.І., дов. № 255/01-14 від 03.02.2017 року, Шама Н.О., розпорядження № 27-к від 06.03.2013 року

від відповідача -2: Ювченко Я.Л. дов. від 17.01.2017 року

від прокуратури: Бистрицька І.В., посв. № 041611 від 23.02.2016 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2017 року заступник прокурора Рівненської області в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (позивач-1), Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації (позивачі) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Логістик Центр" (відповідач-2) про визнання недійсним договору про закупівлю та додаткової угоди про внесення змін до договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

Прокуратурою Рівненської області за результатами моніторингу повідомлень у засобах масової інформації виявлено порушення тендерного законодавства під час проведення Управлінням соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації закупівлі послуг з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Володимирецького району Рівненської області.

При вивченні матеріалів закупівлі прокуратурою було встановлено, що 28.11.2016 року між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір № 40 (договір) про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, за державні кошти на загальну суму 18 770 384, 24 гривень.

Додатковими угодами № 1 від 28.11.2016 та № 2 від 30.12.2016 до договору у зв'язку із зменшенням обсягів закупівлі з урахуванням фактичних видатків суму зазначеного договору (п. 3.1) зменшено до 6 452 733,75 грн та 5 716 251,71 грн відповідно.

Додатковою угодою №3 від 30.12.16 року до договору внесено зміни до п. 10.3 договору, виклавши його у новій редакції: "Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 01.02.2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення".

Заступник прокурора Рівненської області вважає вказаний договір (з усіма змінами) недійсним, оскільки останній укладено під час оскарження процедури закупівлі.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 16, 203, 215, 216, 236 ЦК України, ст.ст. 207, 208 ГК України, ст.ст. 18, 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" тощо.

Ухвалою від 27.01.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 13.02.2017 року.

07.02.2017 року до канцелярії Господарського суду Рівненської області від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вважаючи, що ним було дотримано вимоги п. 2. ст. 31 Закону України "Про здійснення державних закупівель", оскільки 25.11.2016 року строк оскарження закупівлі закінчився, а відтак 28.11.2016 року на законних підставах укладено оспорюваний договір.

Ухвалою суду від 13.02.2017 року розгляд справи відкладено на 27.02.2017 року.

13.02.2017 року позивач-2 подав до Господарського суду Рівненської області відзив, в якому вказує про те, що 29.11.2016 року відповідачем-1 поштовим зв'язком отримано скаргу ТОВ "Віртуоз-ЛТД", 30.11.2016 року на електрону адресу відповідача-1 від Антимонопольного комітету України надійшла інформація про взяття скарги ТОВ "Віртуоз-ЛТД" до розгляду, відтак, на думку позивача-2, наведені факти підтверджують те, що станом на дату укладання договору оспорюваного договору відповідачеві-1 не могло бути відомо про факт оскарження рішення комітету з конкурсних торгів. Водночас, позивач-2 наголошує на тому, що протягом березня-листопада 2016 року безоплатне харчування потерпілих дітей у навчальних закладах Володимирецького району не забезпечувалося у зв'язку з тривалістю проведення тендерних процедур. Дітям за період відсутності харчування проводилась виплата грошової компенсації відповідно до постанови КМ України від 08.02.1997 року № 155 "Про порядок та розміри компенсаційних виплат дітям, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи". Враховуючи те, що розмір компенсації за день на дитину орієнтовно в 3 рази нижчий вартості одноразового харчування та те, що виплата компенсації проводиться в наступному місяці за попередній, в період відсутності харчування дітей у батьків потерпілих дітей спостерігається зростання соціальної напруги. За період з 28.11.2016 року по 31.12.2016 року відповідачем-2 надані послуги загальним обсягом 173 253 діто-днів на загальну суму 5 716 251, 71 грн. За вказані послуги відповідачем-1 проведено оплату у грудні 2016 року. Відтак, позивач-2 просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

23.02.2017 року від відповідача-1 надійшли доповнення та уточнення до відзиву, в якому, зокрема, останній зазначає, що у ході розгляду пропозицій учасників акцептовано пропозицію ТОВ "Віртуоз ЛТД" і визначено переможцем. Із вказаним рішенням учасник ТОВ "ЧАС МРІЙ" не погодився та подав скаргу до Антимонопольного комітету України, який, у свою чергу, прийняв скаргу до розгляду та у рішенні № 2025-р/пк-ск від 27.09.2016 року зазначив, що пропозиції конкурсних торгів ТОВ "Віртуоз ЛТД" та ТОВ "Військторг" не відповідали умовам тендерної документації, а тому замовник мав відхилити їх відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель", а також постановив зобов'язати відповідача-1 скасувати всі рішення, прийняті після розкриття пропозицій конкурсних торгів за процедурою закупівлі. Враховуючи викладене, відповідач-1 відхилив пропозицію ТОВ "Віртуоз ЛТД", який правом на оскарження рішення Антимонопольного комітету України не скористався, відтак на момент укладання договору, тобто 28.11.2016 року, відповідач-1 про подачу скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" до Антимонопольного комітету України не знав і не міг знати, внаслідок чого не було перешкод для укладання оспорюваного правочину.

Ухвалою суду від 27.02.2017 року розгляд справи відкладено на 13.03.2017 року.

Ухвалою суду від 13.03.2017 року розгляд справи відкладено на 27.03.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем-1 (замовник) розміщено оголошення про проведення відкритих торгів щодо закупівлі ДК 016:2010-56.29.1 - Послуг з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Володимирецького району Рівненської області (послуги). Відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції від 01.04.2016 року) оголошення № 139227, № 121 оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель 30.06.2016 року.

Зі змісту оголошення судом встановлено, що розмір бюджетного призначення за кошторисом або очікувана вартість предмета закупівлі складає: 19 503 939, 00 грн без ПДВ, строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: вересень-грудень 2016 року, подання пропозицій та розкриття конкурсних торгів - 12.08.2016 року.

Для участі у конкурсі із закупівлі послуг подали пропозиції 7 учасників: ТОВ "Віртуоз", фізична особа-підприємець ОСОБА_8, ТОВ "Комплекс Ріко", ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Час Мрій", ТОВ "Військторг", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування", що стверджується реєстром отриманих пропозицій конкурсних торгів, кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій та протоколом розкриття пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій).

Відповідачем-1 у процесу перевірки конкурсних пропозицій виявлено арифметичні помилки у конкурсних пропозиціях ТОВ "Час Мрій", ТОВ "Військторг", ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Віртуоз", у зв'язку з чим відповідачем-1 на адресу вказаних учасників направлено листи №№ 1338/06-08, 1339/06-08, 1340/06-08 від 15.08.2016 року та № 1352/06-08 від 16.08.2016 року про надання дозволу на виправлення арифметичних помилок.

Листами № 18/18 від 18.08.2016 року ТОВ "Віртуоз", № 19-08/1 від 19.08.2016 року ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", № 19.08-1 від 19.08.2016 року ТОВ "Військторг" погодили виправлення арифметичних помилок у поданих ними конкурсних пропозиціях.

Як вбачається з протоколу засідання комітету з конкурсних торгів щодо розгляду та аналізу пропозицій конкурсних торгів від 23.08.2016 року, комітетом відхилено пропозиції 2-х учасників - фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (відсутня інформація про якісні характеристики закупівлі, про перспективне меню) та ТОВ "ЧАС МРІЙ" (не погоджено виправлення арифметичної помилки) як такі, що не відповідають вимогам Закону України "Про здійснення державних закупівель", а 5 інших учасників допущено до оцінки.

25.08.2016 року відповідачем-1 на адреси ТОВ "ЧАС МРІЙ" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 скеровані повідомлення № 1380/06-08, № 1381/06-08 про відхилення пропозицій.

25.08.2016 року відповідачем-1 проведено оцінку конкурсних торгів, оформлених протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів (цінових пропозицій).

25.08.2016 року відповідачем-1 прийнято рішення про акцепт пропозиції конкурсних торгів ТОВ "Віртуоз ЛТД", в якому ціна акцептованої пропозиції складала 13 101 792, 00 грн, та зазначено строк, протягом якого має бути укладений договір про закупівлю (09.09.2016 року-23.09.2016 року).

25.08.2016 року відповідачем-1 учасникам конкурсних торгів направлено повідомлення № 1383/06-08 про результати процедури закупівлі.

29.08.2016 року ТОВ "ЧАС МРІЙ" до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель подано скаргу про порушення відповідачем-1 процедури закупівлі.

27.09.2016 року за наслідками розгляду скарги Антимонопольним комітетом України прийнято рішення № 2025-р/пк-ск, в якому, серед іншого, встановлено, що пропозиції конкурсних торгів ТОВ "Військторг" та ТОВ "Віртуоз ЛТД" не відповідали умовам документації конкурсних торгів і тому відповідач-1 (замовник) мав відхилити їх відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель", не відхиливши пропозиції конкурсних торгів вказаних учасників, замовник порушив вимоги вказаного Закону. Зазначеним рішенням зобов'язано відповідача-1 скасувати всі рішення, прийняті після розкриття пропозицій конкурсних торгів за процедурою закупівлі.

04.10.2016 року на засіданні комітету конкурсних торгів, оформленого протоколом, на виконання рішення Антимонопольного комітету України скасовано всі рішення, прийняті після розкриття пропозицій конкурсних торгів, та вирішено завершити процедуру відкритих конкурсних торгів відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель".

05.10.2016 року відповідачем-1 направлено ТОВ "ЧАС МРІЙ" та ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР" листи № 1633/06-08 та № 1634/06-08 щодо виправлення арифметичної помилки, на які вказаними учасниками надано згоду на виправлення помилок, допущених у пропозиціях конкурсних торгів, про що свідчать листи № 1-11/10 від 11.10.2016 року та № 10-10/2 від 10.10.2016 року відповідно.

12.10.2016 року на засіданні комітету з конкурсних торгів, оформленого протоколом, затверджено виправлення арифметичних помилок у пропозиціях ТОВ "ЧАС МРІЙ" та ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР".

12.10.2016 року на засіданні комітету з конкурсних торгів, оформленого протоколом щодо розгляду та аналізу пропозицій конкурсних торгів, вирішено відхилити відповідно до ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель" пропозиції 3-х учасників - фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, ТОВ "Військторг" та ТОВ "Віртуоз ЛТД".

12.10.2016 року на засіданні комітету з конкурсних торгів, оформленого протоколом, проведено оцінку пропозицій конкурсних торгів.

13.10.2016 року відповідачем-1 на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, ТОВ "Військторг" та ТОВ "Віртуоз ЛТД" направлені повідомлення № 1686/06-08 про відхилення пропозицій.

13.10.2016 року відповідачем-1 надіслано ТОВ "Комплекс Ріко" повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів, в якому ціна акцептованої пропозиції складала 13 648 836, 96 грн, та зазначено строк, протягом якого має бути укладений договір про закупівлю (24.10.2016 року -11.11.2016 року).

13.10.2016 року відповідачем-1 учасникам конкурсних торгів - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8, ТОВ "Військторг", ТОВ "Віртуоз ЛТД", ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Час Мрій", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування" надіслано повідомлення про результати процедури закупівлі, переможцем яких визначено ТОВ "Комплекс Ріко".

Відповідачем-1 листом № 1785/06-08 від 31.10.2016 року повідомлено ТОВ "Комплекс Ріко" про необхідність підтвердити продовження строку дії наданого забезпечення пропозицій конкурсних торгів.

03.11.2016 року листом № 1811/06-08 відповідачем-1 надіслано пропозицію ТОВ "Комплекс Ріко" щодо підписання договору про закупівлю послуг з харчування, продовження строку дії пропозиції конкурсних торгів.

03.11.2016 року відповідачем-1 листами № 1812/06-08 (КП "Володимирецький комбінат громадського харчування"), № 1813/06-08 (ТОВ "Час Мрій"), № 1814/06-08 (ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР") учасникам торгів, які були допущені до процедури оцінки, надіслано вимогу про продовження строку дії пропозиції конкурсних торгів та забезпечення пропозицій конкурсних торгів на 30 календарних днів.

07.11.2016 року ТОВ "Комплекс Ріко" направило на адресу відповідача-1 лист № 607, в якому повідомило про те, що договір про закупівлю буде укладено у строк до 12.11.2016 року.

07.11.2016 року відповідачем-1 листом № 1828/06-08 повідомлено ТОВ "Комплекс Ріко" про необхідність продовження забезпечення пропозиції конкурсних торгів.

ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР" листом від 07.11.2016 року не заперечив проти продовження строку дії та про надання банківської гарантії.

10.11.2016 року ТОВ "Комплекс Ріко" листом № 558 повідомлено відповідача-1 про відмову від підписання договору про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи.

14.11.2016 року комітетом з конкурсних торгів прийняте рішення, оформлене протоколом, згідно з яким на підставі протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів від 12.10.2016 року визначено найбільш економічно вигідною пропозицію конкурсних торгів - ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР".

14.11.2016 року відповідачем-1 надіслано відповідачу-2 повідомлення про акцепт пропозиції торгів, в якому ціна акцептованої пропозиції складала 18 770 384, 24 грн, та зазначено строк, протягом якого має бути укладений договір про закупівлю (28.11.2016 року - 05.12.2016 року).

15.11.2016 року відповідачем-1 надіслано повідомлення учасникам конкурсних торгів, зокрема фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8, ТОВ "Військторг", ТОВ "Віртуоз ЛТД", ТОВ "Комплекс Ріко", ТОВ "Час Мрій", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування" про результати процедури закупівлі, переможцем яких визначено ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР".

15.11.2016 року на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель розміщено оголошення про результати проведення торгів, яким дата акцепту пропозиції конкурсних торгів визначена 14.11.2016 року, а дата укладення договору - 28.11.2016 року - 05.12.2016 року.

За результатами торгів 28.11.2016 року між відповідачем-1 (замовник) та відповідачем-2 (учасник) укладено договір № 40 про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, за державні кошти (договір), за п. 1.1. якого учасник зобов'язався у 2016 році надати замовнику послуги щодо забезпечення харчування за контрактом, а змовник - прийняти і оплатити такі послуги за вартістю, на умовах та у порядку, встановленими цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору учасник повинен надати замовнику послуги одноразового щоденного гарячого харчування дітей у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення, в межах виконання 40% добових фізіологічних (медичних) норм харчування, що встановлені постановою КМ України № 258 від 21.05.1992 року.

Розрахункова ціна договору становить 18 770 384,24 грн без ПДВ. Розрахунок ціни договору наведено у додатку № 1 до цього договору. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель" (п.п. 3.1., 3.2. договору).

Пунктами 4.1., 4.2. договору сторони погодили, що звітним періодом надання послуг є календарний місяць. Протягом звітного періоду учасник надає послуги, а замовник оплачує вартість наданих учасником послуг (фактичних витрат) на підставі зведених актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків.

Порядок складання, розгляду, затвердження та підписання зведених актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків погоджено у п.п. 4.3., 4.4. договору.

У п.п. 4.5., 4.6. договору встановлено, що оплата наданих за звітний період послуг проводиться протягом 7 банківських днів з дня затвердження замовником документів, передбачених підп. 4.3.2-4.3.3. договору, залежно від обсягів реального фінансування, передбаченого у кошторисі замовника. У разі затримки бюджетного фінансування оплата наданих послуг здійснюється протягом 5 банківських днів з дня отримання замовником бюджетних коштів для фінансування оплати послуг на свій реєстраційний рахунок. У такому випадку штрафні санкції за прострочення замовником виконання грошових зобов'язань не застосовуються.

Згідно з п. 5.1. договору строк надання послуг: учасник зобов'язується забезпечити безперебійне надання послуг відповідно до навчального плану кожного навчального закладу, який розташований на територіях радіоактивного забруднення, протягом листопада-грудня 2016 року.

Відповідно до п.п. 10.1., 10.3. договору цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих за цим договором зобов'язань. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми (ціни), визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатковими угодами № 1 від 28.11.2016 та № 2 від 30.12.2016 до договору зв'язку із зменшенням обсягів закупівлі, з урахуванням фактичних видатків суму зазначеного договору (п. 3.1) зменшено до 6 452 733,75 грн та 5 716 251,71 грн відповідно.

Додатковою угодою № 3 від 30.12.16 року до договору внесено зміни до п. 10.3 договору, за яким договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 01.02.2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення.

Договір зареєстровано та взято на облік в Управлінні державної казначейської служби України у Володимирецькому районі Рівненської області.

29.11.2016 року на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель комітетом з конкурсних торгів відповідача-1 оприлюднено оголошення про результати торгів (оголошення № 167026, номер бюлетеня 228 від 29.11.2016 року).

Протоколом засідання комітету конкурсних торгів відповідача-1 від 30.11.2016 року затверджено звіт про результати проведення процедури відкритих торгів № 1 від 30.11.2016 року.

30.11.2016 року відповідачем-1 на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оприлюднено звіт про результати проведення процедури відкритих торів № 1 від 30.11.2016 року.

На засіданні комітету з конкурсних торгів відповідача-1, оформленого протоколом від 09.12.2016 року, затверджено звіт про проведення процедури відкритих торгів № 2 від 09.12.2016 року.

09.12.2016 року відповідачем-1 на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оприлюднено звіт про результати проведення процедури відкритих торів № 2 від 09.12.2016 року.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 24.11.2016 року до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від ТОВ "Віртуоз ЛТД" надійшла скарга щодо порушення порядку проведення процедури закупівлі.

26.12.2016 року Антимонопольний комітет України прийняв рішення № 2177-р/пк-ск, яким відмовив ТОВ "Віртуоз ЛТД" у задоволенні скарги.

Оскільки оспорюваний договір укладено (дата укладення - 28.11.2016 року) у період оскарження процедури закупівлі (дата подання та реєстрації скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" - 25.11.2016 року), відтак, на думку заступника прокурора Рівненської області, вказаний договір є нікчемним в силу вимог ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель", а тому просить визнати його недійсним у судовому порядку.

Суд, оцінивши всі фактичні обставини справи їх сукупності та докази, надані в їх обґрунтування, вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель"), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред'явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв'язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами (Лист Верховного Суду України від 01.08.2016 року "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2016 р.").

За приписами ч.ч. 1, 6 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, чинній станом на да виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

У силу вимог ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до ст. 18 цього Закону, а також у разі його укладення з порушенням строків, передбачених абз. 3, 4 ч. 2 ст. 31, абз. 4 ч. 5 ст. 36 та абз. 2 ч. 3 ст. 39 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв'язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до ст. 18 цього Закону.

Як зазначалося, підставою для визнання нікчемного правочину недійсним є те, що його укладення відбулося під час оскарження ТОВ "Віртуоз ЛТД" процедури закупівлі.

Для вирішення наявності підстав для застосування ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" суд має встановити наявність оскарження процедури закупівлі у розумінні вказаного Закону.

Так, ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" в частині оскарження процедури закупівлі містить бланкетну норму, яка відсилає до ст. 18 цього Закону.

У свою чергу, за ч.ч. 1, 4, 5 ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель" скарга до органу оскарження подається суб'єктом оскарження в письмовій формі та повинна бути підписана особою, яка її подає, і містити таку інформацію, зокрема обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, генерального замовника, що суперечать законодавству у сфері державних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи. Скарги подаються до органу оскарження не пізніше 10 днів з дня, коли суб'єкт оскарження дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи законних інтересів прийнятим рішенням, дією чи бездіяльністю замовника, генерального замовника, але до дня укладення договору про закупівлю. При поданні скарги до органу оскарження суб'єкт оскарження надсилає копію скарги замовнику, генеральному замовнику, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржуються. У будь-якому разі укладення договору про закупівлю під час процедури оскарження забороняється.

Тобто скарга може бути подана не будь-якою особою, а виключно суб'єктом оскарження, яким, за визначенням, наведеним у п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель", є фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, генерального замовника, що суперечать законодавству у сфері державних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.

Із системного аналізу норм Закону України "Про здійснення державних закупівель" вбачається, що процедура оскарження має місце лише у зв'язку із поданням скарги суб'єктом оскарження (а не будь-якою особою, у тому числі учасником), тобто особою, чиї права та охоронювані законом інтереси порушені у зв'язку з рішеннями, діями чи бездіяльністю замовника під час здійснення державної закупівлі, з метою припинення такого порушення та відновлення прав і охоронюваних законом інтересів, а обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів скаржника є необхідною складовою поданої скарги.

Судом зі скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" встановлено, що підставами для її подання були:

- порушення замовником умов документації та ст. 31 Закону України "Про здійснення державних закупівель", що стосуються строків акцепту та укладення договору про закупівлю;

- допущення замовником до оцінки пропозицій ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Комплекс Ріко", ТОВ "Час Мрій", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування", тоді як пропозиції вказаних учасників не відповідали вимогам п. 6 розділу ІІІ документації (копії видаткових накладних, долучених вказаними учасниками до їхніх пропозицій, не підтверджують право володіння об'єктами матеріально-технічної бази та обладнання, а отже такі учасники не відповідали встановленим критеріям).

Зважаючи на викладене, ТОВ "Віртуоз ЛТД" у своїй скарзі просив зобов'язати замовника відхилити пропозиції ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Час Мрій", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування", а також скасувати акцепт пропозиції ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР".

Зі змісту поданої ТОВ "Віртуоз ЛТД" судом не встановлено обґрунтування останнім наявності порушених його прав та охоронюваних законом інтересів у зв'язку із прийняттям оскаржуваних рішень замовника.

Крім того, як встановлено судом, рішенням Антимонопольного комітету України № 2025-р/пк-ск від 27.09.2016 року, прийнятим за результатами розгляду скарги ТОВ "ЧАС МРІЙ", встановлено, що пропозиція, зокрема ТОВ "Віртуоз ЛТД", не відповідала умовам документації конкурсних торгів, а тому відповідач-1 (замовник) мав відхилити її відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, замовник на підставі вказаного рішення Антимонопольного комітету України, повернувшись до процедури закупівлі на стадії розкриття пропозицій конкурсних торгів, своїм рішенням, оформленим протоколом від 12.10.2016 року, відхилив пропозиції 3-х учасників, серед яких пропозицію ТОВ "Віртуоз ЛТД", про що повідомив останнього листом від 13.10.2016 року (зокрема, шляхом направлення листа на електронну адресу вказаного учасника).

ТОВ "Віртуоз ЛТД" своїм правом на оскарження рішення Антимонопольного комітету України № 2025-р/пк-ск від 27.09.2016 року та рішення замовника від 12.10.2016 року у строки, визначені ч.ч. 4, 17 ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", не скористався, однак саме вказані рішення безпосередньо впливали на права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Віртуоз ЛТД".

Відсутність оскарження ТОВ "Віртуоз ЛТД" вказаних рішень свідчить про визнання ним підстав для відхилення його пропозиції, а відтак - про припинення ним по суті подальшої участі у процедурі закупівлі.

У свою чергу, припинення ТОВ "Віртуоз ЛТД" участі у процедурі закупівлі на стадії відхилення його пропозиції унеможливлює порушення його прав та охоронюваних законом інтересів у зв'язку з прийняттям рішень, дій чи бездіяльності замовника у процедурі закупівлі, зокрема на стадії акцепту пропозиції ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР" та укладення з ним договору.

Щодо скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" в частині вимоги про зобов'язання замовника відхилити пропозиції ТОВ "ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР", ТОВ "Час Мрій", КП "Володимирецький комбінат громадського харчування", то як встановлено судом, рішення щодо вказаних учасників прийняте відповідчем-1 12.10.2016 року, яке, знову ж таки, у строк, визначений ч. 4 ст. 18 ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", оскаржене не було (скарга подана 25.11.2016 року, тобто минуло більше місяця з дня прийняття оскаржуваного рішення замовника).

Приписами ч. 6 ст. 18 ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель" унормовано, що орган оскарження залишає скаргу без розгляду у разі, якщо скарга не відповідає вимогам ч.ч. 1, 4 цієї статті (відсутність обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, генерального замовника, що суперечать законодавству у сфері державних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси скаржника, недотримання строків подання скарги).

Однак, як вбачається з рішення Антимонопольного комітету України № 2177-р/пк-ск 26.12.2016 року, яким у задоволенні скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" відмовлено, вказані обставини при прийнятті скарги не досліджувалися.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що рішення Антимонопольного комітету України не визнається процесуальним законом таким, яким встановлюються обставини, що не потребуються доведення при розгляді справи в суді, натомість за приписами ст. 43 ГПК України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З наведеного судом не встановлено, яким саме чином порушено права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Віртуоз ЛТД", за захистом яких останнім подано скаргу до Антимонопольного комітету України, а отже ТОВ "Віртуоз ЛТД" не є суб'єктом оскарження у розумінні Закону України "Про здійснення державних закупівель", що, у свою чергу, унеможливлює існування процедури оскарження.

Отже, судом з аналізу фактичних обставин справи встановлено, що подання 25.11.2016 року ТОВ "Віртуоз ЛТД" скарги лише формально виглядало як оскарження процедури закупівлі, тоді як по суті таким не було.

Господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи, що підстави визнання нікчемного договору про закупівлю недійсним, наведені заступником прокурора Рівненської області, зводяться до його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", зважаючи, що судом не встановлено такого оскарження у зв'язку з відсутністю суб'єкта оскарження, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно пояснень відповідачів та позивача-2, пов'язаних із тим, що відповідачам станом на укладення договору про закупівлю не було відомо про оскарження процедури закупівлі (подання скарги ТОВ "Віртуоз ЛТД" в останній день оскарження, несвоєчасне повідомлення Антимонопольним комітетом України замовника про надходження скарги тощо), то такі обставини значення для вирішення питання про визнання недійсним нікчемного правочину у контексті ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" не мають, оскільки нікчемність правочину пов'язується із самим фактом оскарження, а не з моментом, коли сторонам договору (зокрема замовнику) стало відомо про подання скарги суб'єктом оскарження.

Щодо акцепту відповідачем-1 пропозиції відповідача-2, то за вимогами ч. 3 ст. 31 Закону України "Про здійснення державних закупівель" у разі письмової відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог документації конкурсних торгів або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом або неподання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 цього Закону, замовник визначає найбільш економічно вигідну пропозицію конкурсних торгів з тих, строк дії яких ще не минув.

Судом встановлено, що ТОВ "Комплекс Ріко" відмовився від підписання договору про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, відтак відповідач-1 визначив найбільш економічно вигідну пропозицію конкурсних торгів, подану відповідачем-2, який погодив строк дії поданої ним пропозиції конкурсних торгів та наданого забезпечення пропозиції конкурсних торгів, що кореспондується з вимогами п. 25 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 25 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що завданням господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення господарських справ для захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 1 ст. 1 ГПК України).

З урахуванням наведеного необхідно з'ясувати питання щодо того, про захист яких саме прав йдеться.

Зі змісту поданої позовної заяви та пояснень представника прокуратури судом встановлено, що заступником прокурора Рівненської області подано вказаний позов в інтересах держави, що полягають у задоволенні суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою соціального захисту дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема: визначення основних правових, економічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей, приведення його у відповідність з міжнародними правовими нормами у цій сфері; забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (ст. 4 Закону України "Про охорону дитинства").

У силу вимог ч.ч. 2, 3 ст. 6 Закону України "Про охорону дитинства" держава гарантує дитині право на охорону здоров'я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров'я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. З цією метою держава вживає заходів щодо боротьби з хворобами і недоїданням, у тому числі шляхом надання дітям доступу до достатньої кількості якісних харчових продуктів та чистої питної води.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державна Україна гарантувала потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи дітям та їх батькам безплатне харчування учнів середніх загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних закладів освіти, студентів коледжів та технікумів (училищ), розташованих на територіях радіоактивного забруднення, а також дітей, евакуйованих із зони відчуження, дітей, які є інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, і тих, які проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення. Дітям, які не харчуються в зазначених навчальних закладах, а також за всі дні, коли вони не відвідували ці заклади, до досягнення повноліття виплачується грошова компенсація у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, як вбачається з пояснень позивача-2, протягом березня-листопада 2016 року безоплатне харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах Володимирецького району не забезпечувалося у зв'язку з тривалістю проведення тендерних процедур. Дітям за період відсутності харчування проводилася виплата грошової компенсації відповідно до постанови КМ України від 08.02.1997 року № 155 "Про порядок та розміри компенсаційних виплат дітям, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка орієнтовно в 3 рази нижча вартості одноразового харчування та яка проводиться в наступному місяці за попередній, у зв'язку з чим у період відсутності харчування дітей серед їхніх батьків спостерігалося зростання соціальної напруги.

З пояснень представників позивача-2, відповідачів судом встановлено, що надання послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, відбулося на належному рівні, від батьків надходили лише позитивні відгуки.

Отже, в основі державної закупівлі, за результатами якої укладено оспорюваний правочин, лежать інтереси дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи та які тривалий час не мали доступу до безоплатного харчування, гарантованого державою, через тривалість процедури закупівлі, а не бюджетні кошти, як про це стверджує прокурор, оскільки останні є лише засобом виконання зобов'язань держави.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що подання заступником прокурора Рівненської області вказаного позову не призведе до жодного економічного ефекту, пов'язаного із розпорядженням бюджетними коштами, з огляду на таке.

Так, ч.ч. 4, 5 ст. 216 ЦК України передбачено, що правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У силу вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Частиною 3 ст. 207 ГК України передбачена можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Якщо господарське зобов'язання припиняється лише на майбутнє, слід виходити з того, що у відповідних випадках і неможливості повернення одержаного за зобов'язанням у натурі правові наслідки такої недійсності визначаються відповідно до ст. 216 ЦК України та ч. 2 ст. 208 ГК України.

Вказані норми покликані врегулювати ситуацію, за якої сторони частково чи повністю виконали умови недійсного правочину, наприклад, виконали певну роботу. Вчинення таких дій за правочином, визнаним судом недійсним, не має під собою правової підстави, а відтак набуває ознак неправомірності. Тому в коментованих статтях міститься положення про те, що за недійсним правочином кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а якщо це неможливо, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість одержаного за цінами на момент відшкодування. Застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину. В цивілістичний науці та судовій практиці застосування таких наслідків іменується двосторонньою реституцією. Однак недійсний правочин може виконати лише одна з сторін. У такому випадку логічно, що друга сторона має повернути все одержане стороні, що виконала правочин.

Зі змісту укладеного між відповідачами правочину та фактичних обставин справи судом встановлено, що його предметом були послуги щодо забезпечення харчуванням дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Володимирецького району Рівненської області, які відповідачем-2 надано у повному обсязі на суму 6 859 490,43 грн, що стверджується зведеними реєстрами видатків за листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року, зведеними актами приймання-передачі послуг за листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року, у той час як відповідачем-1 розрахунків за надані послуги у встановленому розмірі не проведені, розмір заборгованості становить 1 143 238,72 грн, отже зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним.

Зважаючи, що недійсний правочин виконано однією стороною - відповідачем-2, отже інша сторона - відповідач-1 у справі - зобов'язаний відшкодувати вартість одержаного, тобто вартість фактично наданих послуг.

Отже, поданням вказаного позову жодного економічно-соціального ефекту не досягається, оскільки у випадку його задоволення з державного бюджету підлягатиме відшкодуванню сума неоплачених послуг, при цьому таке відшкодування може бути проведене за цінами, які існуватимуть на момент відшкодування (а не на дату надання послуги), тобто у більшому розмірі, що призведе не до захисту інтересів держави, а до завдання збитків державному бюджету.

Під час вирішення господарських спорів слід з'ясувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ, а рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також припинити дії, які порушують це право, та поновити його.

Відсутність порушень прав позивача, встановлена судом, унеможливлює його захист, а відтак мета правосуддя не досягається, а рішення суду втрачає своє правове та соціальне значення.

За таких обставин суд, констатувавши, що порушення прав чи інтересів держави в особі позивачів у зв'язку з діями відповідачів не відбулося, повинен відмовити у задоволенні позову.

Статтею 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 27.03.2017 року.

Суддя Андрійчук О.В.