ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.03.2017 Справа № 920/236/17

Суддя Коваленко О.В., розглянувши матеріали (вх. 745),

за позовом: Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, м. Лебедин, Сумська область;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Лебедин, Сумська область;

про розірвання договору оренди землі, стягнення 9 065 грн. 85 коп., зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

Виконавчий комітет Лебединської міської ради Сумської області звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 22.09.2004 р., укладений між Лебединською міською радою і ФОП ОСОБА_1, стягнути з відповідача 9 065 грн. 85 коп. заборгованості, зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку.

Відповідно до вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що позивач не надав належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно вимог п.2. ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В якості доказів відправлення відповідачу копії позову та доданих до нього документів позивачем надано лише оригінал опису вкладення у цінний лист від 22.03.2017.

Належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії позову та доданих до нього документів є розрахунковий документ встановленої форми (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, в той же час коли опис вкладення у цінний лист є доказом надсилання відповідачу копій доданих до позову документів з фіксуванням їх переліку.

Крім того, при дослідженні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що позивач не надав належних доказів сплати судового збору у порядку, який встановлений законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 грн. 00 коп.); за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240 000 грн. 00 коп.).

Позивачем заявлено в позовній заяві дві немайнові вимоги та одну майнову, проте сплачено судовий збір в загальному розмірі 3 200 грн. 00 коп. - за 2 вимоги.

На підставі викладеного, при зазначених обставинах господарський суд не має достатніх правових підстав для порушення провадження у справі та повертає позовну заяву і додані до неї документи позивачу.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Згідно з приписами ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Як вбачається з тексту поданої до суду позовної заяви, остання підписана представником позивача ОСОБА_2

У довіреності № 1 від 03.01.2017, виданій ОСОБА_2 виконавчим комітетом Лебединської міської ради Сумської області, чітко не визначений обсяг наданих представнику повноважень.

Довіреність видається для того, щоб в ній визначалися конкретні та чіткі повноваження представника (юридичні дії, які уповноважений вчиняти представник), бо це документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами і третя особа (в даному випадку суд) має впевнитись у належних повноваженнях представника лише за єдиним документом - довіреністю.

Водночас зі змісту довіреності № 1 від 03.01.2017 вбачається, що ОСОБА_2 від імені позивача наділений повноваженнями, зокрема: представляти інтереси Лебединської міської ради та її виконавчих органів в усіх судових та інших офіційних установах з питань, пов'язаних із розглядом та врегулюванням спорів, в яких однією із сторін виступає Лебединська міська рада або її виконавчі органи, а також з інших питань для вирішення яких необхідне правове забезпечення, із наданням усіх прав, передбачених чинним законодавством України.

Вищевказаною довіреністю представнику надано " усі права, передбачені чинним законодавством України", проте відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням представнику права підписувати позовні заяви.

З вищезазначеної довіреності не вбачається, що представнику позивача в межі повноважень надане право на підписання позовних заяв.

При цьому, суд доводить до відома, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні матеріали повернути позивачу.

2. Ухвалу надіслати сторонам, позивачу - разом із позовною заявою на 6 аркушах з додатками на 10 аркушах, в т.ч.: оригінал платіжного доручення №73 від 23.02.2017 року на 1 аркуші, оригінал опису вкладення у цінний лист від 22.03.2017 року на 1 аркуші.

СУДДЯ О.В. КОВАЛЕНКО