ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" березня 2017 р. Справа № 911/2250/16

за заявою Приватного підприємства "ІТ-ІНВЕСТ", м. Ірпінь

боржника (код ЄДРПО України 32731760)

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Ліквідатор Приватного підприємства "ІТ-ІНВЕСТ" звернувся до господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у зв'язку з відсутністю активів у боржника для задоволення кредиторської заборгованості, у порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.07.2016 р. прийнято заяву про банкрутство ПП "ІТ-ІНВЕСТ" до розгляду, розгляд заяви у підготовчому засіданні призначено на 22.07.2016 р.

22.07.2016 р. головою ліквідаційної комісії подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП "ІТ-ІНВЕСТ", розгляд справи призначено на 04.08.2016 р., викликано для участі в засіданні повноважного представника боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Київської області від 04.08.2016 р. визнано банкрутом ПП "ІТ-ІНВЕСТ" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Сердюк Марину Миколаївну, зобов'язано останню протягом двох тижнів по закінченню встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, а за результатами роботи звіт та ліквідаційний баланс.

08.08.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПП "ІТ-ІНВЕСТ" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 34282.

05.09.2016 р. на адресу суду від ПАТ "Укрсиббанк" надійшла кредиторська заява з грошовими вимогами у розмірі 240399650,02 грн. та доповнення до заяви.

05.09.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшла кредиторська заява на суму 24908,64 грн.

08.09.2016 р. на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" надійшла кредиторська заява з грошовими вимогами до банкрута на суму 750283230,65 грн.

07.09.2016 р. на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява з грошовими вимогами до банкрута на суму 64518385,68 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.09.2016 р. надано Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та Приватному акціонерному товариству "Інформаційні комп'ютерні системи" час до 28.09.2016 р. для усунення недоліків у кредиторських заявах, зобов'язано Криворізьку південну ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та Приватне акціонерне товариство "Інформаційні комп'ютерні системи" подати до суду належні докази сплати судового збору за подання кредиторських заяв у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір" та належні докази (опис вкладення в цінний лист) направлення кредиторських заяв та долучених до них документів ліквідатору банкрута, зобов'язано Приватне акціонерне товариство "Інформаційні комп'ютерні системи" подати до суду документи, які підтверджують викладені в заяві обставини, розгляд кредиторських вимог ПАТ "Укрсиббанк" та розгляд кредиторських вимог гр. ОСОБА_2 призначено на 05.10.2016 р., зобов'язано ліквідатора банкрута подати письмові пояснення за результатами розгляду грошових вимог гр. ОСОБА_2 та ПАТ "Укрсиббанк".

21.09.2016 р. через канцелярію суду ліквідатором банкрута подано клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ" з долученими до нього доказами по справі.

У зв'язку з надходженням апеляційної скарги ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Київської області від 04.08.2015 р., матеріали справи скеровано до апеляційної судової інстанції.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 р. апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві припинено.

12.12.2016 р. матеріали даної справи повернено до господарського суду Київської області, що підтверджується відміткою канцелярії суду.

За час перебування матеріалів даної справи в апеляційній судовій інстанції до господарського суду Київської області надійшли наступні документи:

11.10.2016 р. від Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області клопотання про продовження строку виконання вимог ухвали суду.

20.10.2016 р. від Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області докази направлення кредиторської заяви ліквідатору банкрута та докази сплати судового збору.

07.12.2016 р. від ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві кредиторська заява на суму 1125,23 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.12.2016 р. надано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві час до 06.01.2017 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві, зобов'язано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві подати до суду належні докази сплати судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір" та належні докази (опис вкладення в цінний лист) направлення кредиторської заяви та долучених до неї документів ліквідатору банкрута, розгляд кредиторських вимог ПАТ "Укрсиббанк", розгляд кредиторських вимог Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розгляд кредиторських вимог гр. ОСОБА_2 призначено на 18.01.2017 р.

18.01.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Укрсиббанк" подано клопотання про врахування оцінки майна при розгляді кредиторських вимог ПАТ "Укрсиббанк".

18.01.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором банкрута подано відзив на заяву про визнання поточних кредиторських вимог та клопотання, яким останній просить долучити до матеріалів справи документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2017 р. повторно надано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві час для усунення недоліків у кредиторській заяві, розгляд кредиторських вимог ПАТ "Укрсиббанк", розгляд кредиторських вимог Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розгляд кредиторських вимог ОСОБА_2 відкладено, розгляд клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ" призначено на 15.02.2017 р.

15.02.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором ПП "ІТ-ІНВЕСТ" подано клопотання про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів.

15.02.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Укрсиббанк" подано відзив на клопотання ліквідатора ПП "ІТ-ІНВЕСТ".

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.02.2017 р. повторно надано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві час до 24.02.2017 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві, зобов'язано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві подати до суду належні докази сплати судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір" та належні докази (опис вкладення в цінний лист) направлення кредиторської заяви та долучених до неї документів ліквідатору банкрута, розгляд кредиторських вимог ПАТ "Укрсиббанк", Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, гр. ОСОБА_2 та розгляд клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ" відкладено на 01.03.2017 р., зобов'язано Криворізьку південну ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області подати до суду належні та допустимі докази наявності у банкрута податкового боргу на суму 24908,94 грн., письмові пояснення з обґрунтуванням заявлених грошових вимог, відомості щодо строку їх виникнення.

20.02.2017 р. на адресу господарського суду Київської області від ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору та додаткові письмові пояснення у справі № 911/2250/16 про визнання кредиторських вимог.

01.03.2017 р. через канцелярію суду ліквідатором банкрута подано заяву про надання згоди на продаж майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ" та клопотання про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів з урахуванням кредиторських вимог ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

У абз. 5 п. 36.7 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у Інформаційному листі "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 N 01-06/606/2013, вказано, що розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі, відкритій за ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з частиною четвертою ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Разом з тим, відповідно до частини третьої ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПП "ІТ-ІНВЕСТ" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 34282.

Протягом встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" місячного строку до господарського суду Київської області з грошовими вимогами до банкрута звернулись: ПАТ "УкрСиббанк" на суму 240399650,02 грн., Криворізька ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на суму 24908,64 грн., ОСОБА_2 на суму 64518385,68 грн., ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" на суму 750283230,65 грн.

Крім того, з пропущенням встановленого Законом строку 07.12.2016 р. до суду з грошовими вимогами до банкрута звернулась ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 1125,23 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду 09.09.2016 р. надано Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" час до 28.09.2016 р. для усунення недоліків у кредиторських заявах, зобов'язано останніх подати до суду належні докази сплати судового збору за подання кредиторських заяв у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір" та належні докази (опис вкладення в цінний лист) направлення кредиторських заяв та долучених до них документів ліквідатору банкрута, крім того, зобов'язано ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" подати до суду документи, які підтверджують викладені в заяві обставини.

Матеріалами справи підтверджується, що Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області усунено недоліки в своїй кредиторській заяві, в той час як, ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" не виконано вимоги ухвали суду недоліки у своїй кредиторській заяві у встановлений строк не усунено.

Згідно з приписами ст. 42 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Приписами частини другої ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

За таких обставин, враховуючи, що заявником заявлено грошові вимоги до боржника без дотримання вимог Закону щодо здійснення сплати судового збору за подання кредиторської заяви, більше того, заявником жодним чином не відреаговано на ухвалу суду, якою останньому було надано час для усунення недоліків у кредиторській заяві, суд, керуючись ст. 24 Закону, повертає кредиторську заяву ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" заявнику без розгляду.

Крім того, як вже було вказано з пропущенням встановленого Законом строку 07.12.2016 р. до суду з грошовими вимогами до банкрута звернулась ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 1125,23 грн.

Ухвалою суду від 15.12.2016 р. надано ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві час до 06.01.2017 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві, зобов'язано останню подати до суду належні докази сплати судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір" та належні докази (опис вкладення в цінний лист) направлення кредиторської заяви та долучених до неї документів ліквідатору банкрута.

Разом з тим, ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що відповідно до тимчасового кошторису ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на I квартал 2017 року видатки за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" (судовий збір) не передбачені, а також станом на 17.01.2017 р. фінансування не відбувалось.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Таким чином, враховуючи рівність всіх учасників перед законом і судом, суд відмовляє в задоволенні клопотання ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору, разом з тим, враховуючи майновий стан заявника, а саме: відсутність в тимчасовому кошторисі на I квартал 2017 року передбачених коштів для сплати судового збору, - відстрочує сплату судового збору до прийняття рішення про припинення провадження у даній справі.

Розглянувши кредиторські вимоги ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 1125,23 грн., суд зазначає наступне:

Факт наявності у банкрута заборгованості 1125,23 грн. підтверджується картками особового рахунку, податковою декларацією, податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Статтею 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають право, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (38.1 ст. 38 ПК України).

Не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві належними та допустимими доказами доведено факт наявності у банкрута податкової заборгованості на суму 1125,23 грн.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

За таких обставин, враховуючи, що податкова заборгованість банкрута на суму 1125,23 грн. на час винесення ухвали не погашена, визнана ліквідатором банкрута в повному обсязі та включена останнім до реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ", розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві кредитором ПП "ІТ-ІНВЕСТ" з грошовими вимогами на суму 1125,23 грн., які, враховуючи, що заявником пропущено строк встановлений Законом на заявлення грошових вимог, підлягають погашенню в шосту чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги ПАТ "УкрСиббанк" на суму 240399650,02 грн., суд зазначає наступне:

31.08.2011 р. між ПАТ "УкрСиббанк" (банк) та ПрАТ "Датагруп" (позичальник) укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого, з урахуванням змін, банк зобов'язується надати позичальнику кредит в національній валюті України в сумі 378979621,91 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (п. 1.1. кредитного договору).

В п. 1.2.2. кредитного договору вказано, що позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 2 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 30.06.2016 р.

Пунктом 1.3.1. договору, сторони встановили процентну ставку в розмірі 13 % річних за користування кредитом, яку в подальшому було змінено на 16% річних.

Згідно з підписаною банком та позичальником і скріпленою відтисками печаток організацій додатковою угодою № 9 від 01.09.2015 р. до кредитного договору № 0 від 31.08.2011 р. сторони підтверджують, що станом на дату укладення цієї угоди фактична заборгованість позичальника за основним боргом за договором складає 245322461,50 грн.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором, 19.10.2011 р. між ПАТ "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та ПП "ІТ-ІНВЕСТ" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 96727/2, відповідно до умов якого, з урахуванням внесених змін, іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа предмета іпотеки становить 56,9 кв.м., житлова площа - 41,8 кв.м. Вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить: 397637,00 грн.

Крім того, з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором, 02.09.2011 р. між ПАТ "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та ПП "ІТ-ІНВЕСТ" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 17168/2, відповідно до умов якого, з урахуванням внесених змін, іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення офісу, загальною площею 204,3 кв.м., основною площею - 130,7 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності і знаходяться за адресою: АДРЕСА_3. Вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить: 2404083,00 грн.

Разом з тим, заборгованість позичальника за кредитним договором становить 240399650,02 грн., що належними та допустимими доказами не спростовано.

Відповідно до частини другої ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною першою ст. 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із частиною першою ст. 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 24, 25 Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

Правовідносини між банкрутом та ПАТ "УкрСиббанк", реалізуються в провадженні у справі про банкрутство, врегульовані нормами цивільного законодавства, а саме: ЦК України, Законами України "Про заставу", Про іпотеку".

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

Згідно з ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до частини першої ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" :

- іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

- майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог частини першої ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ПП "ІТ-ІНВЕСТ", в даному випадку, не є позичальником за кредитним договором, отже не є особою, яка отримувала кредитні кошти, проте, норми Закону про банкрутство не обмежують право Банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Однак, згідно з вимогами частини першої ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю).

У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися погоджена сторонами оцінка майна.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією, що висловив Верховний Суд України у постанові №14/030 від 03.06.2014 року у справі №25/5005/6641/2012 та у постанові від 26.08.2014 року справі № 5024/948/2012. У наведених постановах Верховний Суд України дійшов висновку про те, що майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить майновому поручителю на праві власності, відповідають перед кредитором солідарно, тому заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, вимоги кредитора-заставодержателя, заявлені у справу про банкрутство майнового поручителя, є грошовими, оскільки забезпечують виконання позичальником основного зобов'язання (кредитного договору), яке за своєю правовою природою є грошовим, та забезпечені заставою майна майнового поручителя, тому повинні включатися до реєстру вимог кредиторів окремо та задовольняються у першу чергу. (Дані висновки підлягають врахуванню щодо черговості задоволення вимог кредиторів, зокрема з посиланням на ч. 9 ст.45 Закону про банкрутство (в новій редакції), відповідно до якої погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку).

Вказані вище Постанови Верховного Суду України не містять висновку про те, що майновий поручитель повинен нести відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання у розмірі більшому, ніж вартість предмета іпотеки.

Так, в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 5005/6641/2012 зазначено, що частиною 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відтак, у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою) майна майнового поручителя, заставодержатель (іпотекодержатель), як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем (іпотекодержателем) згідно умов договору застави (іпотеки) з відповідним відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство.

Здійснивши аналіз вищезазначених норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати від майнового поручителя (ПП "ІТ-ІНВЕСТ") виконання зобов'язання за кредитним договором № 0 від 31.08.2011 р. виключно в межах вартості переданого в іпотеку банку майна.

Як вбачається з матеріалів справи, банком подано клопотання, в якому останній просить суд під час розгляду його грошових вимог врахувати здійснену кредитором оцінку вартості майна переданого ПП "ІТ-ІНВЕСТ" в іпотеку, що становить 4245764,00 грн.

Так, згідно з проведеною оцінкою: вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 862636,00 грн.; вартість нежитлових приміщень офісу, загальною площею 204,3 кв.м., основною площею - 130,7 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності і знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, становить 3383128,00 грн.

Разом з тим, 25.02.2017 р. ліквідатором банкрута подано клопотання про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів з урахуванням незалежної оцінки нерухомого майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ", що перебуває в заставі в ПАТ "УкрСиббанк", так згідно вказаного клопотання та долученого до нього висновку ТОВ «Експерт+» ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 909056,00 грн.; ринкова вартість нежитлових приміщень офісу, загальною площею 204,3 кв.м., основною площею - 130,7 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності і знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, становить 2087315,00 грн. Тобто, загальна ринкова вартість переданого в іпотеку банку нерухомого майна становить 2996371,00 грн.

Присутній в судовому засіданні представник ПАТ "УкрСиббанк" підтримав клопотання ліквідатора банкрута про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів з урахуванням незалежної оцінки нерухомого майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ", що перебуває в заставі в ПАТ "УкрСиббанк", здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, згідно якої ринкова вартість переданого в іпотеку банку нерухомого майна становить 2996371,00 грн.

Крім того, матеріали справи містять відзив ПАТ "УкрСиббанк" на клопотання ліквідатора ПП "ІТ-ІНВЕСТ" про надання згоди на продаж заставного майна, в якому банк заперечує щодо клопотання поданого до суду про надання згоди на продаж майна, разом з тим, зазначає, що ліквідатором було проведено незалежну оцінку заставного майна і жодних заперечень щодо встановленої незалежним суб'єктом оціночної діяльності ринкової вартості переданого ПП "ІТ-ІНВЕСТ" в іпотеку ПАТ "УкрСиббанк" майна не наводить.

Виходячи з наведеного, враховуючи ринкову вартість предметів іпотеки, згідно оцінки, здійсненої незалежним суб'єктом оціночної діяльності, а також враховуючи, що згідно вищезазначених приписів чинного законодавства майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання позичальником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, суд визнає грошові вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до ПП "ІТ-ІНВЕСТ" в сумі 2996371,00 грн., як такі, що забезпечені майном банкрута, в іншій частині кредиторські вимоги відхиляє. Крім того, суд визнає та включає до реєстру вимог кредиторів понесені заявником витрати на сплату судового збору, що становлять 2756,00 грн., які підлягають задоволенню в першу чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги Криворізької ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на суму 24908,64 грн., суд зазначає наступне:

Грошові вимоги податкового органу обґрунтовані тим, що заборгованість на суму 24908,64 грн. виникла у зв'язку з несплатою боржником самостійно задекларованих грошових зобов'язань.

Так, згідно з заявою ОДПІ у банкрута наявна заборгованість по орендній платі - 22073,04 грн. (податковий розрахунок земельного податку № від 12.02.2016 р., по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки - 2835,60 грн. (податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 15.02.2016 р.).

Згідно з відомостями про наявні об'єкти житлової та/ або нежитлової нерухомості, що є додатком до податкової декларації, місцезнаходженням об'єкта житлової та/ або нежитлової нерухомості є АДРЕСА_4.

Відповідно до відомостей, які містяться в розрахунках суми земельного податку, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Разом з тим, ліквідатором банкрута подано для долучення до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу від 22.02.2016 р., відповідно до якого ПП "ІТ-ІНВЕСТ" (продавець) передало у власність третьої особи нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4.

Згідно вказаного договору об'єкт нерухомого майна, який відчужується розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, що, станом на дату укладення договору, перебувала в оренді продавця.

Матеріали справи містять довідку Криворізької ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.03.2016 р. № 4472/10/04-82-12-02, відповідно до якої податковий орган повідомляє, що станом на 01.03.2016 р. заборгованість по орендній платі за землю за адресою АДРЕСА_5 - відсутня.

Отже, враховуючи, що станом на 01.03.2016 р. (дата, станом на яку у боржника відсутня заборгованість по орендній платі, що підтверджено податковим органом) у ПП "ІТ-ІНВЕСТ" відсутня у користуванні земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, у банкрута в подальшому не могла виникнути заборгованість по орендній платі за вказаним об'єктом.

Крім того, матеріали справи містять докази здійснення сплати заборгованості по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки - 2835,60 грн. (квитанція від 20.07.2016 р. № 58875400, квитанція від 20.07.2016 р. № 58874812).

З аналізу вищенаведеного, а також враховуючи, що податковим органом не виконано вимоги ухвали суду, додаткові докази до суду не подано, суд дійшов висновку, що у банкрута відсутня заборгованість в сумі 24908,64 грн. з податку по орендній платі та по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Криворізької ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на суму 24908,64 грн. підлягають відхиленню, як такі, що не підтверджені доказами.

Розглянувши кредиторські вимоги гр. ОСОБА_2 на суму 64518385,68 грн., судом встановлено:

Грошові вимоги гр. ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що в період з 24.12.2004 р. по 24.01.2013 р. останнім, як власником підприємства внесено до його статутного капіталу грошові кошти на загальну суму 115000000,00 грн., які перераховано на банківські рахунки та внесено в касу боржника.

Разом з тим, за рішеннями власника ПП "ІТ-ІНВЕСТ" статутний капітал було зменшено на загальну суму 114000000,00 грн., про що було внесено та зареєстровано зміни до статуту підприємства. Крім того, відповідно до вказаних рішень власника ПП "ІТ-ІНВЕСТ", копії яких долучено до матеріалів кредиторської заяви, різниця між номінальною вартістю частки власника до зменшення статутного капіталу та після його зменшення підлягає поверненню власнику ПП "ІТ-ІНВЕСТ".

Таким чином, ПП "ІТ-ІНВЕСТ" мало сплатити на користь ОСОБА_2 загальну суму, на яку зменшено статутний капітал, що становить 114000000,00 грн., проте боржник розрахувався частково на суму 49481614,32 грн., у зв'язку з чим заборгованість останнього перед гр. ОСОБА_2 становить 64518385,68 грн.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Відповідно до положень частини першої ст. 509 ЦК України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З огляду на все наведене вище, а також враховуючи, що ліквідатором банкрута визнано заборгованість банкрута перед гр. ОСОБА_2 на суму 64518385,68 грн. у повному обсязі, заявлена сума станом на дату судового засідання непогашена, суд визнає гр. ОСОБА_2 кредитором ПП "ІТ-ІНВЕСТ" з сумою кредиторських вимог, яка, з урахуванням понесених витрат на сплату судового збору, складає 64521141,68 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 64518385,68 грн. - в четверту чергу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором банкрута включено до реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ", крім вищенаведених грошових вимог, вимоги ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" на суму 750283230,65 грн., ПАТ "Торгрічтранс" на суму 884000,00 грн., ПАТ "Національний депозитарій України" на суму 48010,84 грн., ТОВ "Експрессплата" на суму 2775000,00 грн., ТОВ "Тріколтрейд" на суму 35660,00 грн., ТОВ "Софт-системс" на суму 135537,00 грн., ТОВ "А-Клауд" на суму 324400,00 грн., як такі, що заявлені до банкрута, проте не подані до суду у встановленому Законом порядку, отже підлягають погашенню в шосту чергу.

Відповідно до приписів частини третьої ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошові вимоги ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" на суму 750283230,65 грн., ПАТ "Торгрічтранс" на суму 884000,00 грн., ПАТ "Національний депозитарій України" на суму 48010,84 грн., ТОВ "Експрессплата" на суму 2775000,00 грн., ТОВ "Тріколтрейд" на суму 35660,00 грн., ТОВ "Софт-системс" на суму 135537,00 грн., ТОВ "А-Клауд" на суму 324400,00 грн., які не подавались до суду, або були подані з недотриманням вимог Закону і повернені без розгляду в встановленому Законом порядку, враховуючи, що вказані вимоги визнані ліквідатором банкрута, суд включає їх до реєстру вимог кредиторів, як такі, що підлягають погашенню в шосту чергу.

Таким чином, за результатами розгляду у судовому засіданні поданого до суду реєстру вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ", суд вирішив його затвердити.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором банкрута подано заяву про надання згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ "УкрСиббанк" в складі цілісного майнового комплексу за ціною, яка дорівнює розміру всіх визнаних вимог кредиторів.

З долучених до заяви матеріалів вбачається, що ліквідатор звертався з відповідною заявою до заставного кредитора, однак відповідь отримана не була.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Враховуючи приписи вищенаведеної норми Закону, а також те, що присутній в судовому засіданні уповноважений представник заставного кредитора щодо задоволення заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ "УкрСиббанк" не заперечував, суд задовольняє заяву ліквідатора банкрута від 27.02.2017 р. № 27.02/17, надає згоду на продаж майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ", яке є предметом забезпечення вимог ПАТ "УкрСиббанк", у відповідності до вимог, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ухвалив:

1. Кредиторську заяву ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" від 06.02.2016 р. № 06/02-16-01 (вх. № 18391/16) повернути заявнику без розгляду.

2. Клопотання ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 17.02.2017 р. про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

3. Відстрочити ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві сплату судового збору до прийняття рішення про припинення провадження у даній справі.

4. Визнати кредиторами з грошовими вимогами до банкрута ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 1125,23 грн., ПАТ "УкрСиббанк" на суму 2999127,00 грн., гр. ОСОБА_2 на суму 64521141,68 грн.

5. Затвердити реєстр вимог кредиторів ПП "ІТ-ІНВЕСТ" у сумі 822007232,40 грн., до якого включити:

- ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві з грошовими вимогами у розмірі 1125,23 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ПАТ "УкрСиббанк" з грошовими вимогами у розмірі 2756,00 грн., які підлягають задоволенню в першу чергу;

- гр. ОСОБА_2 з грошовими вимогами у розмірі 64521141,68 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 64518385,68 грн. - в четверту чергу;

- ПАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" з грошовими вимогами у розмірі 750283230,65 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ПАТ "Торгрічтранс" з грошовими вимогами у розмірі 884000,00 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ПАТ "Національний депозитарій України" з грошовими вимогами у розмірі 48010,84 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ТОВ "Експрессплата" з грошовими вимогами у розмірі 2775000,00 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ТОВ "Тріколтрейд" з грошовими вимогами у розмірі 35660,00 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ТОВ "Софт-системс" з грошовими вимогами у розмірі 135537,00 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу;

- ТОВ "А-Клауд" з грошовими вимогами у розмірі 324400,00 грн., які підлягають погашенню в шосту чергу.

6. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "УкрСиббанк" у розмірі 2996371,00 грн., як забезпечені заставою майна банкрута. Вказані вимоги підлягають погашенню за рахунок майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ", що є предметом іпотеки в позачерговому порядку.

7. В іншій частині кредиторські вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до ПП "ІТ-ІНВЕСТ" відхилити.

8. Грошові вимоги Криворізької ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на суму 24908,64 грн. відхилити.

9. Заяву ліквідатора банкрута від 27.02.2017 р. № 27.02/17 про надання згоди на продаж майна задовольнити.

10. Надати згоду на продаж майна ПП "ІТ-ІНВЕСТ", яке є предметом забезпечення вимог ПАТ "УкрСиббанк", а саме: нежитлових приміщень офісу, загальною площею 204,3 кв.м., основною площею - 130,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Новосельського (вул. Островидова), буд 88 та є предметом іпотеки за іпотечним договором № 17168/2 від 02.09.2011 р.; квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є предметом іпотеки за іпотечним договором № 96727/2 від 19.10.2011 р., в складі цілісного майнового комплексу за ціною, яка дорівнює розміру всіх визнаних кредиторських вимог.

Копію ухвали направити визнаним кредиторам, ліквідатору банкрута та Криворізькій ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Суддя А.В. Лопатін