ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р.Справа № 922/4910/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
до 1. Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, 2. Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 41612,19 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ФОП ОСОБА_2 (особисто), Левков В.М. - адвокат, договір

про надання правової допомоги від 04.10.2016р.;

Представник першого відповідача - Счастлива Я.О., дов. від 28.05.2010р.; Танчак

Н.В., дов. № 38-2072/470 від 10.05.2012 р., Олійник Д.Ю., дов. №40-4587 від

01.11.2016р.;

Представник другого відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача -Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, в якому просить суд стягнути з першого відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 41612,19 грн., в зв'язку з залиттям нежитлових підвальних приміщень позивача, витрати за проведення оцінки в розмірі 1500,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та судовий збір в сумі 1827,00 грн.

28.09.2015р. та 06.10.2015р. перший відповідач надав пояснення, в яких проти задоволення позову заперечував та зазначив, що залиття нежитлового підвального приміщення відповідача сталося у зв'язку з відсутністю герметизації вводу тепломережі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. призначено по справі № 922/4910/15 судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2016р., з метою вирішення питання щодо розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 05.01.2016р. о 10:45 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2016р. провадження у справі 922/4910/15 зупинено на термін проведення судової оціночно-будівельної експертизи, матеріали справи № 922/4910/15 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для продовження проведення судової будівельно-технічної експертизи.

16.02.2016р. на адресу господарського суду повернулись матеріали справи №922/4910/15 з повідомленням судового експерта про неможливість надати висновок експертизи № 10389.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.02.2016р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 29.02.2016р.

Ухвалою господарського суду від 29.02.2016р., за клопотанням представника відповідача, строк розгляду справи продовжено до 08.04.2016 р. Розгляд справи відкладено на 14.03.2016 р. о 12:00.

14.03.2016р. другий відповідач надав пояснення, в яких зазначив, що відповідно до статутних завдань, Закону України "Про теплопостачання", Закону України "Про трубопровідний транспорт", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", "Правил надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення", Рішення Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 - КП "ХТМ" є теплотранспортною, теплопостачальною, експлуатаційною організацією теплових мереж, об'єктом трубопровідного транспорту, виконавцем послуг і несе відповідальність перед споживачами за заподіяні збитки їхньому майну.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016р. призначено по справі № 922/4910/15 судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

30.06.2016р. на адресу господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса, разом з матеріалами справи № 922/4910/15, надійшло клопотання від 21.06.2016р. про надання додаткових матеріалів, що необхідні для проведення експертизи № 3704.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2016р., з метою вирішення питання щодо розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.07.2016 р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2016р. провадження у справі 922/4910/15 зупинено на термін проведення судової оціночно-будівельної експертизи, матеріали справи № 922/4910/15 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для продовження проведення судової будівельно-технічної експертизи.

13.09.2016р. на адресу господарського суду повернулись матеріали справи №922/4910/15, з повідомленням судового експерта про неможливість надати висновок експертизи № 3704.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2016р. поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 26.09.2016р. об 11:30 год.

18.10.2016р. перший відповідач надав пояснення, в яких зазначив, що Правила та ДБН В.2.5.-39:2008 "Теплові мережі" передбачають обов'язкову герметизацію вводів мереж в будівлі для запобігання проникнення води і газу в будівлю. Тепловий ввод у будівлю АДРЕСА_2 не був загерметизований, що й послужило причиною затоплення приміщень позивача. Герметизація вводу є частиною конструкції будинку, тому виконується власником будівлі.

01.11.2016р. другий відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що враховуючи Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 902, яке відповідно до ст. 144 Конституції України є обов'язковим для виконання, обов'язок проведення ремонтів на внутрішньо будинкових системах гарячого водопостачання та центрального опалення, включаючи заміну ділянок трубопроводів і запірної арматури, належить до компетенції КП "Харківські теплові мережі" - виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Другий відповідач також зазначив, що відповідно до пунктів 2.3.2, 2.3.5 договору № 15/1, укладеного між відповідачами, саме виконавець (КП "Харківські теплові мережі") зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни встановлені цим договором.

29.11.2016р. перший відповідач надав додаткові заперечення, в яких зазначив, що акт комісії КП "Жилкомсервіс" від 25.05.2015 року не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ у розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, тому що даний акт не відповідає формі, встановленій додатком 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Крім того, перший відповідач зауважив, що в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_2 розміщені офісні приміщення, які влаштовані з порушенням Правил користування тепловою енергією, при цьому, позивач не виконав ніяких робіт з гідроізоляції належного йому нежитлового приміщення, жодних доказів щодо проведення ним робіт з гідроізоляції приміщення, які передбачені діючими будівельними нормами до матеріалів справи не надав. Перший відповідач також зауважив, що спірний підвал утримується КП "Жилкомсервіс" (другим відповідачем) і останній зобов'язаний утримувати у справному стані будівельні конструкції, опалювальні прилади і трубопроводи технічного поверху. Отже, на думку першого відповідача, залиття підвального приміщення сталося внаслідок не виконання власником житлового будинку (другого відповідача) ремонтних робіт з гідроізоляції приміщення, герметизації теплового вводу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2016р. призначено по справі № 922/4910/15 судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експертам були поставлені наступні питання:

1) Що стало причиною залиття підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку АДРЕСА_2, які належать позивачу на праві власності?

2) Якими, в вартісному вимірі, є майнові втрати ФОП ОСОБА_2, внаслідок залиття підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку АДРЕСА_2.

3) Чи потрібна, згідно діючих норм і правил, герметизація вводу в дім теплотраси, чи була вона наявною на час аварії та яким чином її наявність або відсутність могла вплинути на аварію та її наслідки?

4) Чи знаходиться у в причинному зв'язку затоплення приміщень ФОП ОСОБА_2, що сталося 19.05.2015р. та понесені останнім матеріальні втрати?

28.12.2016р. на адресу господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса, разом з матеріалами справи № 922/4910/15, надійшло клопотання від 23.12.2016р. про надання додаткових матеріалів, що необхідні для проведення експертизи № 13772.

З метою вирішення питання щодо розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, що необхідні для проведення експертизи № 13772, господарський суд викликав представників сторін, зазначивши про необхідність надати документи, які необхідні для проведення експертного дослідження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2017р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12.01.2017р. о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2017р., клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено, провадження у справі 922/4910/15 зупинено на термін проведення судової оціночно-будівельної експертизи, матеріали справи № 922/4910/15 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для продовження проведення судової будівельно-технічної експертизи.

01.03.2017р. на адресу господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, разом з матеріалами справи № 922/4910/15, надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 13772.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.03.2017р. о 10:30 год.

У судовому засіданні 20.03.2017р. позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Через канцелярію суду надав додаткові документи по справі (вх.№ 9328), які долучаються судом до матеріалів справи.

Представник першого відповідача у судовому засіданні 20.03.2017р. підтримав свої заперечення, проти позову заперечував в повному обсязі та зазначив, що залиття підвального приміщення сталося внаслідок не виконання власником житлового будинку (другого відповідача) ремонтних робіт з гідроізоляції приміщення, герметизації теплового вводу.

Представник другого відповідача у судове засідання 20.03.2017р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є власником нежитлових підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 87.3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу №3333-В-С від 12.09.2005 р., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 (із змінами, внесеними рішенням від 22.02.2007 року №188), житловий фонд територіальної громади м. Харкова був переданий у господарське ведення КП "Жилкомсервіс".

19.05.2015 року Київською філією КП "Харківські теплові мережі", у відповідності до чинного законодавства України, проводилась підготовка до опалювального періоду 2015-2016 років та був виконаний комплекс робіт по підготовці спірного будинку до опалювального періоду, зокрема, шляхом проведення гідравлічних випробувань трубопроводу теплових мереж.

Під час проведення гідравлічних випробувань трубопроводу теплових мереж відбувся порив на трубопроводі теплового вводу у будівлю АДРЕСА_2. Порив стався до наружної стіни житлового будинку АДРЕСА_2.

Внаслідок пориву дефектної ділянки теплотраси, сталося залиття підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку АДРЕСА_2.

25.05.2015р. комісія КП "Жилкомсервіс" у складі: інженера дільниці №12 ОСОБА_7, майстрів дільниці №12 ОСОБА_8 та ОСОБА_9, склала акт "Про обстеження житловому будинку АДРЕСА_2", в якому було встановлено, що по всій площі спірного приміщення на стінах на висоті 30-40 см маються багато численні сліди залиття, підлога волога. Залиття приміщення трапилося 19.05.2015 року близько 14:00 внаслідок проведення КП "ХТМ" гідравлічного випробування магістрального трубопроводу центрального опалення в результаті якого виник прорив труби наружної мережі.

Внаслідок залиття було пошкоджено майно позивача, що підтверджується звітом про незалежну оцінку від 25.05.2015 р., складеним ФОП ОСОБА_10

Відповідно до висновків звіту повна сума витрат на ремонтні роботи нежитлових підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку літ. А-5 загальною площею 87,3 кв.м.. що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 складає 41612,19 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач зазначив, що понесені ним зазначені витрати в загальному розмірі 41612,19 грн. є його збитками, які підлягають відшкодуванню саме Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", оскільки внаслідок винних дій останнього було пошкоджено майно позивача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За статтею 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Загальні правила відшкодування завданої особі не договірної шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає (постанова Верховного Суду України від 22 січня 2013 у справі № 3-72 гс 12).

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина боржника у порушенні зобов'язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У господарських правовідносинах під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Позивач зазначає, що внаслідок винних дій Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" сталося залиття спірних нежитлових приміщень, у зв'язку з чим було пошкоджено майно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" також вважає, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" є винним у завданні шкоди майну позивача, оскільки саме перший відповідач зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання спірного будинку та здійснювати технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", в свою чергу, наполягає, що залиття спірних нежитлових приміщень сталося саме з вини Комунального підприємства "Жилкомсервіс", оскільки саме другий відповідач є балансоутримувачем спірного будинку та мав виконувати ремонтні роботи з гідроізоляції приміщення та герметизації теплового вводу.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що залиття спірних приміщень сталося внаслідок винних дій (бездіяльності) Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", виходячи з наступного.

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" та Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" в своїх поясненнях зазначають, що порив теплотраси під час проведення гідравлічних іспитів стався до наружної стіни житлового будинку по АДРЕСА_2. Після чого, вода спочатку потрапила до підвальних приміщень, в яких розташовані комунікації спірного житлового будинку, а потім через сходовий майданчик вода проникла в нежитлові приміщення позивача.

Суд наголошує, що оскільки порив труби стався до наружної стіни житлового будинку по АДРЕСА_2, потрапляння води до підвальних приміщень було б не можливо при наявності герметизації теплового вводу здійсненого у відповідності з будівельними нормами й правилами.

Отже, порив труби під час проведення гідравлічних випробувань, які є обов'язковими для перевірки технічного стану трубопроводів й виявлення дефективних ділянок, не є безпосередньою причиною залиття нежитлових приміщень позивача.

Таким чином, причиною залиття підвальних приміщень №1-10 в житловому будинку АДРЕСА_2, які належать позивачу на праві власнос ті стала відсутність герметизації вводу в житловий будинок трубопроводу гарячої води.

Аналогічного висновку дійшов судовий експерт при виконанні судової будівельно-технічної експертизи № 13772.

Враховуючи викладене, винним у залитті спірного нежитлового приміщення є перший відповідач, на якого покладено обов'язок утримання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачаннясистем в спірному будинку по АДРЕСА_2.

Суд зазначає, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Як вже було зазначено, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 (із змінами, внесеними рішенням від 22.02.2007 року №188) житловий фонд територіальної громади м. Харкова був переданий у господарське ведення КП "Жилкомсервіс".

З метою забезпечення належної експлуатації та утримання житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, 28.11.2006 року КП "Жилкомсервіс" було укладено публічний договір (зі змінами) з мешканцями житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, шляхом опублікування його у спецвипуску газети "Слобода" (офіційному виданні Харківської міської ради ) № 95/1 від 28.11.2006 року (зі змінами та доповненнями). Даний договір набрав чинності 01.01.2007 року і позивачем по справі не оскаржував ся, а отже умови договору були прийняті позивачем по справі.

Предметом вищезазначеного договору є забезпечення управителем (КП "Жилкомсервіс") надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - "послуги") у житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова шляхом укладення відповідних договорів з виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 1186 від 20.12.2006 року "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова".

Таким чином, зазначеним договором укладеним між КП "Жилкомсервіс" та споживачами житлово-комунальних послуг чітко встановлено, що КП "Жилкомсервіс" зобов'язується забезпечити надання житлово-комунальних послуг шляхом укладення відповідних договорів з виконавцями послуг, а також відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова", здійснювати нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання; перерахунок розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі.

При цьому, слід зазначити, що позивач у повному обсязі погодився з тим, що надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будуть виконавці послуг, оскільки не оскаржував ані рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року, ані договір, укладений з КП "Жилкомсервіс", ні рішення про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

Статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг (в даному випадку на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) в багатоповерховому житловому будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (управителем), а у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем послуг він укладає договори на надання послуг з іншими виконавцями. При цьому, слід зазначити, що законодавство не містить посилання на те, балансоутримувач залишився відповідальним за своєчасність та якість наданих послуг перед споживачем.

На виконання вимог ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та умов публічного договору, з метою забезпечення послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, керуючись ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", КП "Жилкомсервіс", яке не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 13.02.2012р. уклало з КП "Харківські теплові мережі" договір № 15/1 (нова редакція договору №15/1 від 29.12.2006р.).

Відповідно до п. 1.1 договору № 15/1, КП "Жилкомсервіс" (управитель, другий відповідач) доручає, а КП "Харківські теплові мережі" (виконавець, перший відповідач) приймає на себе обов'язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них, прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку (далі по тексту - внутрішньобудинкові системи) та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов'язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

В п. 1.2 договору № 15/1 від 13.02.2012р. зазначено, що обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, включає в себе комплекс робіт (далі по тексту - роботи), які визначені на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", "Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року № 76, "Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 року № 150, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 902 "Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові" та відображених у додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 1.3 договору № 15/1 від 13.02.2012р., усунення аварійних ушкоджень включають в себе роботи, пов'язані з негайним усуненням несправностей, та пошкоджень внутрішньобудинкових систем, а також усуненням наслідків аварійних ситуацій, які виникли в результаті аварійної ситуації на внутрішньобудинкових системах житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а також включають в себе ліквідацію аварій на внутрішньоквартирних мережах (від зовнішньої стіни квартири до санітарно - технічного обладнання).

В п. 2.1 договору № 15/1 від 13.02.2012р. визначені обов'язки управителя, зокрема, останній зобов'язаний забезпечувати виконавцю доступ до технічних приміщень (технічних поверхів, підвалів) для усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, проведення технічного обслуговування та профілактичних оглядів (п. 2.1.9).

В свою чергу, виконавець, відповідно до п. 2.3 договору № 15/1, зобов'язався:

- здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень (п. 2.3.2);

- своєчасно та в повному обсязі проводити підготовку внутрішньобудинкових систем до експлуатації в осінньо-зимовий період (п. 2.3.3);

- утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором (п. 2.3.5).

Відповідно до п. 2.3.8. договору № 15/1, виконавець зобов'язаний проводити роботи по відновленню герметизації вводів внутрішньобудинкових систем, якщо герметизація вводів була порушена при виконанні виконавцем робіт.

Згідно з п. 8.1 договору № 15/1 від 13.02.2012р., строк дії договору з 01.01.2012р. до 31.12.2013р.

Якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про намір розірвати договір, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік (п. 8.2 договору № 15/1 від 13.02.2012р.).

Відповідачі доказів існування намірів розірвати договір № 15/1 (повідомлень) не надали, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вказаний договір був пролонгований, зокрема, на 2015 рік.

Відповідно до норм статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до норм статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до норм статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до норм статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З аналізу вищевикладених умов договору № 15/1 від 13.02.2012р. виходить, що саме КП "Харківські теплові мережі" (виконавець, перший відповідач) взяло на себе зобов'язання щодо утримання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачаннясистем в будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в тому числі і в спірному будинку по АДРЕСА_2.

Порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 902 "Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові", яке прийняте з урахуванням вимог ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та відповідає Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд затверджених Наказом Держитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року № 150.

Відповідно до зазначеного Рішення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем включає в себе наступні види робіт, які повинен виконувати виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто КП "Харківські теплові мережі", при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій:

- огляд санітарно-технічного устаткування внутрішньо будинкових систем теплопостачання;

- регулювання теплового режиму в житлових будинках;

- усунення течі на трубопроводах, приладах та арматурі;

- регулювання триходових кранів; притирка пробкових кранів;

- ремонт та зміна регулювальних кранів, вентелів, засувок;

- поновлення сальникових ущільнень;

- укріплення теплової ізоляції трубопроводів;

- очищення від накипу запірної арматури;

- закріплення приладів що розхитались в місцях їх приєднання до трубопроводу та встановлення додаткових гачків для труб та приладів;

- ліквідація повітряних пробок в радіаторах та стояках;

- консервація та розконсервація систем теплопостачання;

- огляд та усунення нещільності згонів;

- заміна прокладок у фланцевих з'єднаннях;

- часткова заміна ділянок трубопроводу і запірної арматури;

- заміна несправних контрольно-вимірювальних приладів;

- виявлення та усунення перетоків;

- усунення пошкодження ізоляції на трубах теплопостачання;

- проведення робіт по відновленню конструктивних елементів житлового будинку при порушенні під час виконання робіт;

- регулювання та гідравлічне випробування системи теплопостачання;

- промивання трубопроводів та приладів теплопостачання;

- гідравлічне випробування теплообмінників;

- огляд та очищення конденсаційних горщиків, елеваторів, змішувачів, редукційних клапанів, регулювальних кранів та вентелів, засувок, грязьових відстійників, повітрозбірників, компенсаторів, вантузів;

- ремонт та фарбування розширювальних баків; спуск води із системи теплопостачання (в період опалювального сезону допускається при аварі, якщо вимикання окремих відгалужень не забезпечує можливості її ліквідації, а також якщо температура води в зворотній магістралі знижується до 5 градусів С при температурі повітря нижче 0 градусів С) проведення аварійно-відновлювальних робіт на внутрішньо будинкових системах теплопостачання;

- заміна невеликих ділянок трубопроводу.

Крім того, наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 27/11207, затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року №150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд".

В п. 4.1.10 Правил закріплено, що уведення інженерних комунікацій у підвальні приміщення через фундаменти і стіни підвалів повинні бути герметизовані й утеплені. Крім того, відповідно до ДБН В.2.5-39:2008 "Теплові мережі", вводи теплових мереж у будівлі слід улаштовувати герметичними.

Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду житлових будинків проведення планових та позапланових оглядів (п. 2.1 Правил).

Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (п. 2.1.1 Правил).

Загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій (п. 2.1.3 Правил).

Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень у разі аварій на зовнішніх комунікаціях. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. (п.2.2.1 Правил). Згідно з п. 2.4.1 Правил, поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Пунктом 3.1.1 Правил передбачено, що утримання допоміжних приміщень включає технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання).

З вищезазначених вимог Правил вбачається, що планові та позапланові огляди житлових будинків проводяться працівниками виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в даному випадку працівниками Комунального підприємства "Харківські теплові мережі".

Крім того, відповідно до п/п 38 додатку до договору № 15/1 від 13.02.2012 року КП "Харківські теплові мережі" зобов'язано до закінчення опалювального сезону скласти опис несправностей системи опалення або гарячого водопостачання, що підлягають усуненню в неопалювальний сезон. Опис необхідно вести регулярно, тому що він є основою для складання переліків ремонтних робіт капітального характеру, профілактики і підготовки системи до наступного сезону.

Проте, першим відповідачем жодних доказів проведення планових та/або позапланових оглядів спірного житлового будинку та складання відповідного опису несправностей системи гарячого водопостачання не надано.

Більш того, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" в своїх запереченнях наполягає на тому, що межою балансової належності теплових мереж між КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем житлового будинку КП "Жилкомсервіс" є наружний обріз стіни будинку. На думку першого відповідача, герметизація ввода є конструкцією будинку, тому має виконуватись власником або балансоутримувачем.

Втім, суд не погоджується з викладеним висновком першого відповідача, оскільки останній не враховує умови договору № 15/1 від 13.02.2012р., укладеного між відповідачами та обов'язкового до виконання, в якому зазначено, що саме КП "Харківські теплові мережі" зобов'язано надавати послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також зобов'язане проводити роботи по відновленню герметизації вводів внутрішньобудинкових систем, якщо герметизація вводів була порушена. Суд також зазначає, що відповідно до п. 1.3. договору, саме обов'язком першого відповідача є усунення аварійних ушкоджень, які включають в себе роботи, пов'язані з негайним усуненням несправностей та пошкоджень внутрішньобудинкових систем, а також усуненням наслідків аварійних ситуацій, які виникли в результаті аварійної ситуації на внутрішньобудинкових системах житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а також включають в себе ліквідацію аварій на внутрішньоквартирних мережах.

Крім того, частиною другою статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки виконавця, до яких зокрема віднесено здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасне проведення підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасне за власний рахунок проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Зазначені обов'язки виконавця передбачені також і в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, пунктом 32 яких передбачено, що виконавець зобов'язаний, зокрема:

- проводити двічі на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;

- утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

- усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, встановлений законодавством та договором.

Отже, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в спірному будинку, зокрема щодо герметизації вводу, мало здійснювати саме КП "Харківські теплові мережі".

Відповідно до п. 5.2 договору № 15/1 від 13.02.2012р., управитель не відповідає перед споживачем за невиконання чи неналежне виконання виконавцем умов цього договору чи за допущені недоліки у наданні послуг, які сталися в результаті роботи виконавця.

В п. 5.4 договору № 15/1 від 13.02.2012р. закріплено, що виконавець несе відповідальність перед споживачами, які мешкають або розташовані в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, за ненадання або неналежне надання виконавцем послуг, в наслідок яких було заподіяно шкоду життю, здоров'ю, майну споживача або третіх осіб, майну управителя, майну територіальної громади, яке передано на обслуговування управителю, або навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про трубопровідний транспорт", шкода заподіяна здоров'ю, а також майну громадян внаслідок аварій на об'єктах трубопровідного транспорту підлягає відшкодуванню за рахунок підприємств, установ, та організацій трубопровідного транспорту, тобто КП "Харківські теплові мережі".

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що залиття нежитлових приміщень позивача сталося внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання (відсутності герметизації вводу) в спірному будинку, суд приходить до висновку, що залиття спірних приміщень сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) Комунального підприємства "Харківські теплові мережі".

Щодо тверджень першого відповідача про те, що акт комісії КП "Жилкомсервіс" від 25.05.2015 року не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ у розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Вказаний акт дійсно не відповідає формі, встановленій додатком 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Втім, факт залиття нежитлових приміщень позивача 19.05.2015р. в результаті пориву труби не заперечується сторонами по справі. Зокрема, і КП "Харківські теплові мережі" неодноразово в своїх поясненнях та запереченнях зазначає про цю обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи припис ч. 1 ст. 35 ГПК України, беручи до уваги наданні сторонами докази, суд вважає доведеним факт залиття нежитлових приміщень позивача 19.05.2015р. в результаті пориву труби під час виконання гідравлічних випробувань.

Щодо зауважень першого відповідача про те, що в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_2 розміщені офісні приміщення, які влаштовані з порушенням Правил користування тепловою енергією, а позивач не виконав ніяких робіт з гідроізоляції належного йому нежитлового приміщення, суд зазначає, що вказані обставини не звільняють першого відповідача від відповідальності за неналежне виконання обов'язків покладених на нього договором № 15/1 від 13.02.2012р. та приписами законом.

Щодо розміру збитків, суд зазначає наступне.

Так, в підтвердження розміру витрат на ремонтні робити, які необхідно здійснити внаслідок залиття спірних приміщень, позивачем надано звіт про незалежну оцінку, який був виконаний суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_10 (сертифікат НОМЕР_2 від 13.07.2012р.).

Відповідно до вказаного звіту, повна сума витрат на ремонтні робити, які необхідно здійснити внаслідок залиття спірних приміщень, складає 41612,19 грн. До вказаної суми входять роботи, які необхідно провести для забезпечення нормального стану приміщення, вартість матеріалів та 10% непередбачених витрат (прорабські, додаткові транспортні витрати та інш.).

Суд, дослідивши вказаний звіт, враховуючи те, що судовий експерт не зміг надати відповіді на питання щодо розмірів матеріальної шкоди завданої залиттям власнику приміщень №№1-10 літ. "А-5" по АДРЕСА_2, беручи до уваги ненадання відповідачами інших контррозрахунків розміру шкоди, приходить до висновку про доведеність розміру шкоди в сумі 41612,19 грн.

Враховуючи викладені обставини та норми зазначеного законодавства, суд приходить до висновку про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення у діях (бездіяльності) першого відповідача.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з першого відповідача на свою користь матеріальної шкоди в розмірі 41612,19 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

У позовних вимогах до другого відповідача - Комунального підприємства "Жилкомсервіс", суд відмовляє, як таких, що не обґрунтовані та спростовані матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач також просить стягнути у якості судових витрат: судовий збір в сумі 1827,00 грн., витрати на проведення оцінки в сумі 1500,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Щодо відшкодування на користь позивача витрат на надання правової допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У відповідності до абзацу третього пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/973 від 14.12.2007 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

За змістом приписів частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 ГПК України можливе покладення на сторони у справі, як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

На підтвердження понесених витрат, позивач долучив до матеріалів справи належним чином завірені копії: договорів про надання правової допомоги від 20.05.2015р., 06.10.2015р., 28.02.2016р., 20.07.2016р., 04.10.2016р., укладених між адвокатом ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 547 від 28.12.1994; акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги на суму 2000,00 грн. та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру №46 від 28.08.2015 на суму 2000,00 грн., яка свідчить про прийняття відповідних коштів адвокатом від позивача.

Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи ціну позову, розумну необхідність у здійсненні таких витрат та обсяг проробленої роботи, суд вважає за доцільне стягнути з першого відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати за надання правової допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Щодо витрат на проведення оцінки в сумі 1500,00 грн., суд зазначає, що вказані витрати позивача на оплату замовленого звіту здійснені на власний розсуд останнього та вони не є безпосередньо пов'язаними з діями першого відповідача, що свідчить також про відсутність підстав для їх стягнення. Крім того, позивач у якості доказу понесення витрат на суму 1500,00 грн., надав копію квитанції № 15 від 28.08.2015р., а не оригінал, як того вимагає закон.

Крім того, позивачем була оплачена судова експертиза вартістю 7391,90 грн., що підтверджується супровідним листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вих.№ 13772 від 20.02.2017р.).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Враховуючи вимоги ст. 49 ГПК України, беручи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, з першого відповідача на користь позивача підлягають стягненню наступні судові витрати: судовий збір в сумі 1827,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. та вартість судової експертизи в сумі 7391,90 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 65, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61085, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) матеріальну шкоду в розмірі 41612,19 грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та вартість судової експертизи в сумі 7391,90 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У позовних вимогах до другого відповідача - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Повне рішення складено 27.03.2017 р.

Суддя Р.М. Аюпова

справа №922/4910/15