РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017Справа №910/2822/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт"

до Державної установи "Держгідрографія"

про стягнення 204563,79 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Нечваль Я.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кірілкова С.М. (представник за довіреністю);

Ткаченко О.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" звернулось до суду з позовом до Державної установи "Держгідрографія" про стягнення 204563,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за дорученням та на підставі укладеного із судновласником Договору від 01.07.2016 № 01 перерахував у липні-вересні 2016 на рахунок відповідача маяковий збір у загальному розмірі 15 038,23 дол. США за кожне заходження суднами до Миколаївського морського торговельного порту для навантаження транзитних вантажів. Оскільки 30.09.2016 набрав чинності наказ Міністерства інфраструктури України від 07.09.2016 № 310, яким встановлено надання 50 % знижки зі ставки маякового збору починаючи з 29.06.2016, позивач просив повернути безпідставно збережені відповідачем грошові кошти у розмірі 7 519,115 дол. США, що еквівалентно за розрахунком позивача 204 563,79 грн. станом на 13.02.2017.

У судовому засіданні 28.03.2017 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував, пославшись на те, що дія зазначеної у наказі від 07.09.2016 № 310 знижки не розповсюджується на зобов'язання, виконані до часу набрання чинності цим наказом 30.09.2016. Крім того, відповідач вважає, що укладений між позивачем та судновласником Договір від 01.07.2016 № 01 не є чинним, оскільки на дату його укладення зазначені у ньому обставини щодо надання позивачу права на отримання знижок, компенсацій та надмірно сплачених грошових коштів за маяковий збір ще не існували.

Представники відповідача у судовому засіданні 28.03.2017 заперечували проти задоволення даного позову, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2013 між сторонами укладено Договір № 15-М3-13, за умовами якого позивач від імені та за дорученням судновласника зобов'язався перерахувати відповідачу маяковий збір та здійснювати інші дії, пов'язані зі сплатою маякового збору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору, маяковий збір справляється під час кожного заходження судна у морський порт, або за кожне проходження його транзитом (крім проходження Керч-Єнікальського каналу транзитом), відповідно до умов розділу ІV Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого Наказом.

Згідно з п. 2.2.3. Договору, позивач зобов'язався своєчасно сплачувати маяковий збір у порядку та розмірі, визначених чинним законодавством України. Вказувати в банківських документах повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування збору.

Пунктами 3.1.-3.4. Договору визначено, що розмір маякового збору визначається відповідно до нормативних документів стосовно маякового збору. При нарахуванні маякового збору застосовуються ставки, коефіцієнти та знижки, передбачені чинним законодавством України. Сплата маякового збору здійснюється позивачем у безготівковому порядку на банківські рахунки відповідача, вказані в Договорі. Маяковий збір у повному обсязі сплачується до виходу судна з порту, а у разі неможливості з об'єктивних причин - не пізніше 5 банківських днів після дати виписки рахунку.

Згідно з п. 3.8. Договору, маяковий збір сплачується у безготівковій формі у національній валюті або у вільно конвертованій валюті (долари США, євро), відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 22 Закону України «Про морські порти України», у морському порту справляється, зокрема, маяковий збір. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Маяковий збір справляється на користь державної установи, що організовує та здійснює навігаційно-гідрографічне забезпечення мореплавства.

Згідно з п. 4.1. розділу ІV Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, для суден груп А і Б маяковий збір нараховується під час кожного заходження судна у морський порт або за кожне проходження його транзитом, крім проходження Керч-Єнікальського каналу транзитом, за ставкою із суден у закордонному плаванні: 0,046 долара США за 1 куб. м об'єму судна.

Нарахування маякового збору здійснюється уповноваженим представником державної установи, що організовує та здійснює навігаційно-гідрографічне забезпечення мореплавства, на підставі наданої морським агентом або судновласником інформації, із виписуванням рахунку на сплату маякового збору не пізніше однієї доби після отримання інформації від морського агента або судновласника про заходження судна в порт (п. 4.4., 4.7. Порядку).

Одночасно судом встановлено, що 01.07.2016 між позивачем та Berlingford Management LP укладено Договір № 01, відповідно до якого останній надав позивачу право сплачувати маяковий, корабельний, адміністративний та інші портові збори із суден Gazi, Rimeo, Tango Mar, Haci Ali Sari, Katya, Rubus, Tamrey, Katya, Akar Pazar, HH18 та інших суден, судновласником яких є Berlingford Management LP, а також отримувати знижку щодо сплати портових зборів (маякового, корабельного та ін.), у встановленому законом розмірі, отримувати компенсацію за сплату портових зборів, стягувати на власний рахунок з державної установи «Держгідрографія», власника (користувача) причалу, користувача портової акваторії, адміністрації морських портів України кошти за надмірно сплачені портові збори (п. 1.1. Договору № 01).

Відповідно до п. 1.2. Договору № 01, позивач зобов'язався за власний рахунок сплачувати маяковий збір із суден у випадку їх заходження у морські порти України на рахунок відповідача, та отримав право від власного імені та на власний розсуд звертатись до суду з позовом про стягнення сум портових зборів, зокрема, маякового збору із суден (отримання компенсації, стягнення коштів, що зберігаються у відповідача без достатньої правової підстави), виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані зі сплатою та поверненням портових зборів.

Із матеріалів справи вбачається, що судна, власником яких є Berlingford Management LP, зайшли у Миколаївський морський торговельний порт для навантаження транзитних вантажів у наступні дати: судно Gazi - 06.07.2016, судно Rimeo - 20.07.2016, судно Tango Mar - 22.07.2016, судно Haci Ali Sari - 04.08.2016, судно Katya - 17.08.2016, судно Rubus - 26.08.2016, судно Tamrey - 13.09.2016, судно Katya - 14.09.2016, судно Akar Pazar - 18.09.2016, судно HH18 - 21.09.2016, про що зазначено у виставлених відповідачем рахунках на оплату маякового збору, та підтверджується також накладними СМГС, деклараціями про вантаж і дорученнями на навантаження.

Так, відповідно до вказаних вище рахунків, позивач здійснив оплату маякового збору, а саме: по судну Gazi - у розмірі 2 364,31 дол. США (рахунок № 598-МК-16 від 12.07.2016, платіжне доручення № 2516 від 12.07.2016), по судну Rimeo - 1 293,66 дол. США (рахунок № 632-МК-16 від 20.07.2016, платіжне доручення № 2528 від 26.07.2016), по судну Tango Mar - 579,65 дол. США (рахунок № 645-МК-16 від 26.07.2016, платіжне доручення № 2529 від 26.07.2016), по судну Haci Ali Sari - 2 743,21 дол. США (рахунок № 685-МК-16 від 05.08.2016, платіжне доручення № 2542 від 11.08.2016), по судну Katya - 1 195,72 дол. США (рахунок № 740-МК-16 від 19.08.2016, платіжне доручення № 2558 від 25.08.2016), по судну Rubus - 594,69 дол. США (рахунок № 772-МК-16 від 29.08.2016, платіжне доручення № 2571 від 31.08.2016), по судну Tamrey - 2 446,69 дол. США (рахунок № 823-МК-16 від 14.09.2016, платіжне доручення № 2602 від 21.09.2016), по судну Katya - 1 195,72 дол. США (рахунок № 829-МК-16 від 15.09.2016, платіжне доручення № 2603 від 21.09.2016), по судну Akar Pazar - 876,99 дол. США (рахунок № 843-МК-16 від 19.09.2016, платіжне доручення № 2607 від 23.09.2016), по судну HH18 - 1 747,59 дол. США (рахунок № 885-МК-16 від 22.09.2016, платіжне доручення № 2611 від 28.09.2016).

Відповідно до п. 1.10 розділу І Порядку, для суден, що заходять у морські порти України для виконання операцій з навантаження та (або) розвантаження транзитних вантажів, при справлянні портових зборів на умовах, визначених цим пунктом, застосовується знижка у розмірі 50 відсотків від ставок усіх видів портових зборів, крім адміністративного. Дія цього пункту поширюється на всі види портових зборів (крім адміністративного), що нараховуються при вході, виході, перебуванні у морському порту та проходженні каналами суден, якими протягом певного рейсу здійснюється перевезення транзитних вантажів до (з) морських портів України. Знижка, передбачена цим пунктом, застосовується також на вхід або вихід судна в баласті до (з) відповідного морського порту під навантаження або після розвантаження транзитних вантажів за умови, якщо частка транзитних вантажів, що навантажуються або розвантажуються на (із) судно (судна) у цьому морському порту України, становить понад 50 відсотків загального обсягу вантажу, фактично навантаженого або розвантаженого на (із) судно (судна) у цьому морському порту.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 07.09.2016 № 310 «Про внесення змін до Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів», який набув чинності 30.09.2016, встановлено, що дія вищевказаної знижки застосовується з 29.06.2016 року.

Таким чином, оскільки всі вищезазначені судна зайшли у Миколаївський морський торговельний порт після 29.06.2016, позивач отримав право на компенсацію сплачених відповідачу грошових коштів за маяковий збір у розмірі 50 % знижки від відповідної ставки, що підлягала застосуванню з 29.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз наведеної норми дає підстави дійти висновку про те, що після набуття чинності 30.09.2016 наказом від 07.09.2016 № 310, який передбачає для застосування 50 % знижки від ставки маякового збору зворотну дію у часі, а саме встановлює її застосування з 29.06.2016, підстава для утримання відповідачем різниці між сплаченим позивачем розміром збору та наданою знижкою відпала, а тому ці кошти підлягають поверненню.

Наведене узгоджується також із викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-7/99 положенням щодо надання зворотної дії у часі нормативно-правовим актам шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Водночас, посилання відповідача на відсутність у вказаному наказі від 07.09.2016 № 310 прямої вказівки на зворотну дію в часі до виконаних і завершених зобов'язань до часу його офіційного опублікування, не відповідає змісту даного наказу, положення якого із набранням чинності 30.09.2016 застосовуються до правовідносин, які виникли з 29.06.2016, про що прямо в ньому і зазначено, та жодного обмеження щодо ступеню виконання зобов'язань цей наказ не містить.

Щодо заперечень відповідача з приводу неможливості застосування до спірних правовідносин між сторонами у справі кондикції, яка могла би бути застосована у правовідносинах між відповідачем та судновласником Berlingford Management LP, то суд зазначає, що підставою для нарахування маякового збору є відповідна норма закону - ст. 22 Закону України «Про морські порти України», а укладений між сторонами у справі Договір від 22.07.2013 № 15-М3-13 врегульовує сам процес сплати збору. У зв'язку з цим, наявність між сторонами у справі договірних відносин, які не є підставою набуття грошових коштів, не виключає можливість застосування до правовідносин між цими сторонами положень глави 83 ЦК України за умови наявності відповідного нормативно-правового акта, який таку підставу породжував, та яка у певній частині згодом відпала.

Також, із урахуванням встановленої ст. 204 ЦК України презумпції чинності правочину, не є належними посилання відповідача на не чинність Договору від 01.07.2016 № 01, доказів визнання якого недійсним у встановленому законом порядку відповідачем не надано. Відтак, оскільки за вказаним Договором судновласник передав позивачу право на сплату, отримання знижки та компенсації щодо сплати маякового збору, а також стягнення на користь останнього надмірно сплачених зборів, то доводи відповідача щодо відсутності у позивача наведених прав є необґрунтованими.

Ураховуючи наведене, встановивши відсутність на даний час законної підстави утримання відповідачем грошової суми в розмірі 204 563,79 грн., тобто 50 % від сплаченої позивачем суми маякового збору, у зв'язку з наданою наказом від 07.09.2016 № 310 знижкою у розмірі 50 % від ставки маякового збору, вказана сума підлягає поверненню позивачу, як безпідставно збережена відповідачем.

Оскільки загальний розмір сплачених позивачем відповідачу грошових коштів за маяковий збір становить 15 038,23 дол. США, суд дійшов висновку про те, що поверненню останнім підлягає 50 % від цієї суми, а саме: 7 519,115 дол. США, що еквівалентно за розрахунком позивача 204 563,79 грн., з урахуванням офіційного курсу НБУ долара до гривні із розрахунку 100 дол. США = 2720,6833 грн. станом на станом на дату складання позовної заяви - 13.02.2017.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю, у межах визначеної позивачем суми.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної установи "Держгідрографія" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26; ідентифікаційний код 21720000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1-А, оф. 295; ідентифікаційний код 35362511) 204 563 (двісті чотири тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. 79 коп. плати та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 068 (три тисячі шістдесят вісім) грн. 46 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 03.04.2017

Суддя Я.В. Маринченко