ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2017 Справа № 904/12512/16

За позовом першого заступника прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, м.Дніпро

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м.Дніпро

Третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Солярис.", м.Київ,

про витребування нежитлове приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м. Дніпро

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від прокуратури: Карпенко О.І. - посвідчення № 017866 від 19.06.13р.;

від позивача: представник Ведернікова І.М. - довіреність № 7/10-2566 від 28.12.16р.;

від відповідача: представник Юдіна Н.М. - довіреність № б/н від 01.11.16р.;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради нежитлове приміщення № 153, що розташоване за адресою: вул. Котляревського, 7А в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року у справі № 38/5005/6637/2012 виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство АНД району м.Дніпропетровська визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення № 153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро, загальною площею 220,2 кв. м., оформлених протоколом № 41, та переможцем яких визначено товариство з обмеженою відповідальністю "Солярис.".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6637/2012 задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м. Дніпро та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу нерухомого майна та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5458 від 27.07.2013р., зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та товариством з обмеженою відповідальністю "Солярис."

Вказане нерухоме майно товариством з обмеженою відповідальністю "Солярис." було відчужено на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" за договором купівлі-продажу № 5771 від 04.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Оскільки, спірне нерухоме майно було відчужене товариству з обмеженою відповідальністю "Солярис." на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб, Дніпровська міська рада як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 ЦК України.

Також перший заступник прокурора Дніпропетровської області у позовній заяві просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: нежитлове приміщення № 153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01);

- заборони відповідачу товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацію речових прав на нежитлове приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01), у тому числі, посвідчення та державної реєстрації договорів купівлі-продажу, дарування, міни, передачі в оренду, задоволення вимог іпотекодержателя.

За результатами розгляду позовної заяви від 27.12.2016 за вих.№05/1-1095вих-16 ухвалою суду від 03.01.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання.

До участі у справі у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська (49000, м.Дніпро, вул.Березинська, будинок 3А, ідентифікаційний код 03341167); у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" (49000, м.Дніпро, вул.Тверська, 17, прим. 222, ідентифікаційний код 39106478).

30.12.2016 товариство з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням №153, яке знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Котляревського, 7А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017 у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви відмовлено та повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

17.01.2017 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017.

18.01.2017 матеріали оскарження на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017 по справі № 904/12512/16 разом з апеляційної скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" направлені до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

26.01.2017 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з тим, що відсутні правові підстави для подачі прокурором позову в інтересах Дніпровської міської ради, оскільки повноваження щодо управління комунальною власністю належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів міської ради, а не до делегованих повноважень, які надані органами виконавчої влади. Окрім того, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України. Однак прокурором у позові лише зазначено про бездіяльність Дніпропетровської міської ради, але не наведено жодних доказів вказаної бездіяльності: проведення службових перевірок, притягнення до відповідальності винних осіб, тощо. Якщо прокурор, що звертається до господарського суду в інтересах держави або громадянина, у позовній заяві не обґрунтував наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави або громадянина в суді, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу (абзац 7 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам").

26.01.2017 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, згідно якого відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу від 27.07.2013 укладений між виробничим ремонтним житлово-експлуатаційним підприємством АНД району м.Дніпропетровська та ТОВ "Солярис" визнаний недійсним з моменту укладення, то строк позовної давності для звернення позивача, як власника, з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння починає перебіг з моменту вибуття майна з володіння позивача, тобто строк на таке звернення сплив 28.07.2016, а позивач звернувся з позовом поза межами встановленого строку.

26.01.2017 від відповідача надійшов відзив згідно якого, останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ТОВ "Ренессанс-клуб" вважає себе добросовісним набувачем, оскільки нерухоме майно придбано за відплатним договором та вибуло з володіння Дніпровської міської ради та виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська за їх волею. Так, 02.03.2011 Дніпровською міською радою було прийнято рішення №16/9, відповідно до якого об'єкти нерухомого майна з балансу виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства АНД району мали бути передані на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" ДМР. Разом з тим, позивачем не було здійснено жодних дій, в тому числі і тих, що були визначені самим рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р.

Окрім того, в подальшому 29.07.2011 Дніпровською міською радою було прийнято рішення №40/14, яким вирішено припинити, шляхом ліквідації, виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство АНД району м.Дніпропетровська. Рішенням позивача №41/22 від 28.03.2012р. було затверджено ліквідаційний баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства АНД району м.Дніпропетровська., при чому, активи боржника в ліквідаційному балансі зазначені із врахуванням всього майна, яке знаходилось на балансі підприємства на той момент. Тобто Дніпропетровська міська рада знала, що спірне майно має бути відчужено для погашення вимог кредиторів в процедурі припинення.

Разом з тим, відповідач зазначає, що на час визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури майно правомірно продовжувало перебувати на балансі виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства АНД району м.Дніпропетровська та залишалось закріпленим за ним на праві господарського відання, оскільки усі активи КВЖРЕП АНД району м.Дніпропетровська, відповідно до витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витягу з реєстру обтяжень рухомого майна знаходились у податковій заставі. Обтяження з майна комунального підприємства були зняті лише господарським судом в межах справи про банкрутство, ухвалою від 16.10.2012р., з метою його подальшої реалізації згідно процедури, передбаченої спеціальними нормами законодавства про банкрутство, а не з метою його передачі на користь третіх осіб.

26.01.2017 отримано клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою від 26.01.2017 до участі у справі у якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Солярис." (04107, м.Київ, вул. Отто Шмідта, буд. 18, оф.34; ).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 за вих.№152 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи" у зв'язку з відпусткою судді Бондарєва Є.М., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи за вх.№4-12540/16, за результатами якого справу №904/12512/16 розподілено на суддю Петренка Ігоря Васильовича (протокол автоматичної розподілу судової справи між суддями від 28.02.2017).

Ухвалою суду від 01.03.2017 господарський суд прийняв справу №904/12512/16 до свого провадження; призначив до розгляду в засіданні на 23.03.2017.

20.03.2017 отримано письмові пояснення прокуратури Дніпропетровської області в яких заперечує проти задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви, про застосування строку позовної давності. Прокурор доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву визнає необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені судом.

Прокурор про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду з відміткою про отримання ухвали суду 14.03.2017 та явкою прокурора в судове засідання.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 13.03.2017 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 07.03.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду та явкою представника в судове засідання та явкою представника в судове засідання.

Третя особа-1 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 10.03.2017 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 07.03.2017.

Третя особа-2 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду.

Третя особа-3 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 10.03.2017 з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 07.03.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2017 прокурор позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні; повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні; повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, згідно раніше наданого відзиву, просив суд відмовити в задоволенні позову. Повноважні представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, письмові пояснення по суті позовних вимог не надали, інших документів не представили, причини неявки у судове засідання не повідомили, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Ухвалою від 23.03.2017 заяву про забезпечення позову задоволено частково.

На думку суду неявка у судове засідання представників третіх осіб не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів", яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001, затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

Факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділ І-ХІІІ), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 територіальній громаді м.Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 23-26).

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 та рішення Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 12.06.2013 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 03.07.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Так, на виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011, об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖРЕП АНД району передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

06.08.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі №38/5005/6637/2012 за заявою голови ліквідаційної комісії виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська до виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська () про визнання банкрутом.

На час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно продовжувало обліковуватися на балансі виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі №38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким, нежитлове приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро, загальною площе. 220,2кв.м., оформлених протоколом №41, та переможцем яких визначено товариство з обмеженою відповідальністю "Солярис.".

На підставі протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро, 27.07.2013 між ВРЖЕП АНД району та товариством з обмеженою відповідальністю "Солярис." укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за №5458, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказане нерухоме майно товариством з обмеженою відповідальністю "Солярис." було відчужено на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-клуб" за договорами купівлі-продажу №5771 від 04.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району, додаткова ухвала від 03.10.2016, задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора, визнано неправомірними дії ліквідатора виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро та щодо продажу з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів проведених 25.12.2012 товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро, оформлених протоколами №41 від 27.12.2012 та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5458 від 27.07.2013, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 у справі №38/5005/6637/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 залишено без змін.

Таким чином, судом були встановлені як незаконність дій ліквідатора третьої особи-1 щодо реалізації спірного майна, так і недійсність договору купівлі-продажу вказаного майна.

З урахуванням, положень частини 4 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6636/2012 є такою, що набрала законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Прокурор вважає, що при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею територіальної громади м. Дніпро, а тому підлягає поверненню у її власність, що і стало причиною спору.

Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові (ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

При цьому, норма частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " , п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав ").

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до статті 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

Відтак, територіальна громада як власник об'єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Таким чином, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що спірне нерухоме майно вибуло з комунальної власності з порушенням чинного законодавства поза волею Дніпропетровської міської ради і отже, позивач має право на його витребування у відповідача на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 25.01.2017 у справі №3-1533гс16(1)).

За таких обставин, вимоги прокурора про витребування від товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" нежитлового приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, 7А в м.Дніпро, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заява товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" про залишення позову першого заступника прокурора Дніпропетровської області без розгляду відхиляється судом з огляду на таке.

Згідно статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Незважаючи на те, що первинна угода визнана недійсною на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012, достовірно знаючи про існування вказаного рішення суду, Дніпропетровською міською радою не вжито заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, яке вибуло з власності територіальної громади поза її волею.

Зазначене свідчить про бездіяльність Дніпропетровської міської ради, яка є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у зв'язку з чим перший заступник прокурора області звертається з даним позовом до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

21.01.2017 до господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" про застосування до спірних відносин позовної давності.

Згідно з ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Про недійсність правочину на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачу, так і прокурору стало відомо лише 29.08.2016, після винесення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали по справі №38/5005/6637/2012 щодо задоволення скарги прокурора на дії ліквідатора по включенню вказаного майна до ліквідаційної маси та визнання договору купівлі-продажу недійсним. Крім того, Дніпровська міська рада була залучена до участі у справі №38/5005/6637/2012 ухвалою суду від 24.09.2015, що також свідчить про те, що позивач раніше не міг дізнатися про порушення його прав у вигляді включення належного йому нерухомого майна до ліквідаційної маси третьої особи-1 та подальшого продажу такого майна.

Отже, суд не вбачає пропуску позовної давності при зверненні прокурора з позовом до суду, та, відповідно, для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності до спірних відносин.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову покласти на відповідача.

Керуючись нормами Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 35, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-клуб» (49000, м.Дніпро, Лоцьманський узвіз, буд.3Б, кімн.35; ідентифікаційний код 24439634) на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького,75; ідентифікаційний код 26510514) нежитлове приміщення №153, що розташоване за адресою: вул.Котляревського, буд.7А в м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ренессанс-клуб» (49000, м.Дніпро, Лоцьманський узвіз, буд.3Б, кімн.35; ідентифікаційний код 24439634) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38; МФО 820172, р/р0291 в ДКСУ в м.Київ, код 02909938, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2993,55грн. (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три грн. 55 коп.) судового збору за подачу позовної заяви та 689,00грн. (шістсот вісімдесят дев'ять грн. 00 коп.) судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

24.03.2017

Суддя І.В. Петренко