ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.2017 Справа № 905/553/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром, м. Дружківка

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрзалізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман

про стягнення вартості недостачі вантажу на суму 3398,40 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство Єнакієвський коксохімпром, м. Дружківка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрзалізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман про стягнення вартості недостачі вантажу на суму 3398,40грн., які виникли у зв'язку з несхоронним перевезенням вантажу (вугілля камяне), відправленого 02.09.2016 (вантажовідправник - Публічне акціонерне товариство Єнакієвський коксохімпром) за залізничною накладною №50686328 у вагоні № 62315114.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагон з вантажем на станцію Єнакієве (стація призначення) прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом АП №648804/300 від 07.09.2016. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою від 09.03.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/553/17.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день, місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Від відповідача 27.03.2017 надійшли заперечення на позовну заяву б/н від 24.03.2017, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з посиланням на п.2.7 розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/22, якими установлено, що залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Так, враховуючи те, що позивачем не надано документи на підтвердження розміру дійсної вартості втраченого вантажу, а саме: підписаної головним (старшим) бухгалтером копії податкової накладної та доказів оплати рахунку, просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Перед початком розгляду справи по суті представника відповідача було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданнях пояснення представника відповідача, господарський суд встановив:

02.09.2016 у вагоні № 62315114 за залізничною накладною № 50686328 Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром (вантажовідправник) на адресу Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром (вантажоодержувач) зі станції Добропілля на станцію Єнакієве відвантажено вугілля камяне марки Г-газовий марка Г-0-100, вологість 7%.

За накладною № 50686328 вага нетто у вагоні № 62315114 67000 кг (брутто - не вказано, тара 23300 кг).

В накладній зазначено, що вантаж маркований у вигляді однієї продольної борозди катка ущільнення.

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором № 1-1-2016/078, укладеним 29.06.2016 з Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ТРЕЙДІНГ.

05.09.2016 вагон прибув на станцію Єнакієве (станція призначення) де було здійснено комісійне переважування вагону № 62315114, за результатами якого був складений комерційний акт АП №648804/300 від 07.09.2016, оригінал якого наявний в матеріалах справи, згідно з яким: вантаж вугілля кам'яне, навантаження навалом. За документом значиться вага нетто 67000кг, тара 23300кг. Фактично вага брутто 86300 кг, тара з брусу 23300 кг, вага нетто 63300 кг, що менше на 3700кг. Основне навантаження у вагоні рівномірне вище бортів на 100мм шапкопкоподібне з пониженням погрузки до бокових та торцевим стінкам вагону під кутом природнього схилу. Поверхня розрівняна та ущільнена катком. Над 1-2 люками по ходу потягу заглиблення 1600мм х ширину вагону х 700мм. Вагон технічно справний. Течі вантажу не має. Комісійне переваження вагону проведено на справних перевірених вагонних 150 тн електронних вагах ПрАТ ЄКХП, приписаних до залізниці. При повторному переважуванні недостача вантажу підтвердилася.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом АП №648804/300 від 07.09.2016 встановлено, що недостача у вагоні № 62315114 складає 3700 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача вартість недостачі вугілля кам'яного марки Г-0-100, вологість 7% в сумі 3398,40грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

В матеріалах справи наявна специфікація від 29.06.2016 до договору 1-1-2016/078 на загальну суму 31392000,00 грн. з ПДВ, ціна вугілля кам'яного за тону 1440,00 грн. з ПДВ. До позову позивачем надана довідка позивача за підписом керівника та головного бухгалтера, яка підтверджує, що вартість вугільної продукції складає 1440,00 грн. за 1 тону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №50686328 від 02.09.2016 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж (вугілля камяне) вологістю -7%, а отже, цілком обґрунтованим у даному випадку є висновок про те, що вантаж був завантажений для подальшого перевезення у вологому стані.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Зробивши розрахунок воатості недостачі вантажу складає 3398,40 грн.:

67000 кг * 2% = 1340 кг; 3700 кг - 1340 кг = 2360 кг; 2360кг х 1440,00/1000 = 3398,40грн., де

67000 кг - маса нетто у вагоні № 62315114,

3700 кг - розмір недостачі за комерційним актом АП №648804/300 від 07.09.2016,

1340 кг - норма природної втрати,

1440,00 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у сумі 3398,40 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром, м.Єнакієве є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладене.

В задоволенні клопотання позивача про витребування у відповідача акту загальної форми № 60 від 05.09.2016 суд відмовляє, оскільки наданими позивачем документами підтверждені позовні вимоги.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром, м. Дружківка до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрзалізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман про стягнення вартості недостачі вантажу на суму 3398,40 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства Єнакієвський коксохімпром, м.Дружківка (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул.Машинобудівників, 34Б, ) вартість недостачі вантажу у розмірі 3398,40 грн., судовий збір в розмірі 1600,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 28.03.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде складено та підписано 03.04.2017.

Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2017.

Суддя Г.Є. Курило