УХВАЛА

23.03.2017Справа № 910/1460/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерська контора "БІКОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс"

про стягнення боргу 15 500 053,33 грн.,

Зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерська контора "БІКОМ"

про визнання недійсним з моменту підписання Інвестиційного договору

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Савельєва О.В. за дов.;

від відповідача Кокош Р.Г. за дов.; Салій М. В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокерська контора "БІКОМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс" про стягнення боргу 15 500 053,33 грн. за інвестиційним договором № 25/12/14 від 25.12.2014.

20.03.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділайс" звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерська контора "БІКОМ" про визнання недійсним інвестиційного договору № 25/12/14 від 25.12.2014 та Додаткових угод від 08.10.2015 та від 29.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 суд прийняв зустрічний позов та призначив його розгляд на 21.03.2017 для спільного розгляду з первісним позовом.

23.03.2017 представник позивача (за первісним позовом) в судовому засіданні підтримав подану раніше разом з позовною заявою через загальний відділ діловодства суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІЛАЙС" (Ідентифікаційний код 319261400) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження об'єкту незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000:90:291:0012, площею 7.3479 га. на перетині проспекту П. Григоренка та вул. Колекторної в Дарницькому районі міста Києва чи майнових прав на нього, зокрема: укладати договори інвестування, про спільну діяльність тощо, які призводять або можуть призвести до зміни власника об'єкта незавершеного будівництва.

Заява Позивача обґрунтована наступним:

- основною вимогою у позові є стягнення заборгованості за Інвестиційним договором № 25/12/14 від 25 грудня 2014 року, то у разі задоволення позовних вимог, Відповідача буде зобов'язано повернути Позивачу інвестиційні внески за цим Договором. У зв'язку з цим, існує реальна загроза вчинення Відповідачем або будь-якими третіми особами дій, що призведе до ускладнення чи взагалі унеможливить виконання прийнятого судом рішення.

Представник відповідача (за первісним позовом) заперечив в повному обсязі проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подані письмові докази та матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якшо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду

За ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до абз. З п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірність утруднення виконання або не виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Неадекватність заходу забезпечення полягає в тому, що предметом заявлених позовних вимог ТОВ «БК «Біком» є стягнення з ТОВ «Ділайс» 15 500 053,33 грн. в той же час як вартість об'єкта незавершеного будівництва складає 555 000 000 (п'ятсот п 'ятдесят п 'ять мільйонів) гривень 00 копійок без урахування суми ПДВ.

Тобто Позивач просить суд зобов 'язати Відповідача не вчиняти жодних дії по відношенню до об'єкта незавершеного будівництва, який майже у 20-ть разів перевищує вартість заявлених позовних вимог.

Суд погоджується з твердженням Відповідача, що заборона на укладення будь-яких інвестиційних договорів щодо об'єкта незавершеного будівництва призведе до негативних майнових наслідків, неможливості залучення інвесторів, коштів для продовження будівництва торгово-розважального комплексу.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Всупереч положенням ст.ст. 33, 66 ГПК України заява Позивача про забезпечення позову нічим не обгрунтована та базується лише на міркуваннях та припущеннях.

Також Позивачем не доведено наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду про задоволення позову, і оскільки саме такі обставини є підставою для застосування заходів до забезпечення позову.

Твердження Позивача про те, що об'єкт незавершеного будівництва є єдиним активом Відповідача, та єдиним джерелом погашення боргу не відповідає дійсності, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Позивачем не наведено жодних доказів, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову. Зазначивши, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони Відповідачеві вчиняти дії щодо відчуження та обтяження об 'єкта незавершеного будівництва утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки вказаний об'єкт може бути відчужено на користь третьої особи, Позивач не навів доказів, які б могли свідчити про можливу реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо.

Судом враховано, що з моменту заявления Позивачем позовної заяви (27.01.2017р.) Відповідачем не було вчинено жодних дій по відчуженню або обтяженню об'єкта незавершеного будівництва; не укладено жодних договорів з контрагентами, які б передбачали передачу право власності на об'єкт незавершеного будівництва в майбутньому.

ТОВ «Ділайс» було отримано дозвіл на будівництво торгово-розважального комплексу, укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва вказаного об'єкту.

Суд зазначає, що ні вказаний дозвіл, ні договір оренди не можуть бути відчужені або будь-яким іншим чином передані третій особи, у зв'язку з чим об'єкт незавершеного будівництва не може бути відчужено, що свідчить про безпідставність тверджень Позивача про те, що вказаний об'єкт може бути відчужено на користь третьої особи.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання. якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

В заяві про забезпечення позову абсолютно не враховані вимоги щодо співмірності, адже за умови їх застосування Відповідачем будуть понесені матеріальні збитки в десятки мільйонів гривень, враховуючи неможливість залучення коштів інвесторів до здійснення будівництва торгово-розважального комплексу та зниження вартості останнього.

Обсяг позовних вимог не є співрозмірним із заявою про забезпечення позову.

Відповідачем доведено суду, що наведені в доповненнях до заяви про забезпечення позову рішення Господарського суду міста Києва від 22 червня 2015 року у справі №. 910/12001/15 та рішення судів у справі № 910/13750/13 не мають жодного доказового значення в даній справі. Не зрозуміло, яким чином наведенні судові рішенні можуть свідчить про утруднення виконання судового рішення в даній справі за умови задоволення позовних вимог ТОВ «БК «Біком», або свідчить про ухилення ТОВ «Ділайс» про потенційну можливість ухилення відповідача.

Вказаними судовими рішеннями лише вирішувались правові спори, які виникни між ТОВ «Ділайс» та його контрагентами під час виконання господарських договорів.

Заява про забезпечення позову містить лише безпідставні припущення про утруднення виконання судового рішення або свідчить про потенційну можливість ухилення ТОВ «Ділайс» від виконання судового рішення.

Позивач взагалі не зазначив, які докази можуть вказувати на наявність обставин, з котрими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з вищезазначеного, заява ТОВ «БК «Біком» про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Ділайс» вчиняти дії відчуження та обтяження об'єкта незавершеного будівництва є необґрунтованою та підлягає відхиленню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 66, 67 ГПК України.

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Брокерська контора "БІКОМ" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя І.І.Борисенко