РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017Справа №910/1063/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Представники:

від Позивача: Толкачов О.І. (представник за довіреністю);

Трухно М.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 27.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №К-896, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Як зазначає Позивач, на виконання умов вказаного Договору Позичальнику були надані кредитні кошти, проте Позичальник в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Станом на 26.12.2016 року у Позичальника наявна заборгованість за простроченими відсотками за Договором у розмірі 98 995 грн. 40 коп. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» заборгованість у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 року порушено провадження у справі № 910/1063/17, судове засідання призначено на 08.02.2017 року.

08.02.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.01.2017 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.01.2017 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати докази на підтвердження видачі кредитних коштів за Кредитним договором №К-896 від 27.12.2007 року;

- надати докази на підтвердження стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН" у судовому порядку суми основної заборгованості за Кредитним договором №К-896 від 27.12.2007 року.

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості за Кредитним договором №К-896 від 27.12.2007 року у розмірі 98 995,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 року відкладено розгляд справи на 22.02.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

22.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.01.2017 року та ухвали суду від 08.02.2017 року.

22.02.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року відкладено розгляд справи на 23.03.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

23.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про виправлення описки в прохальній частині позову.

В судовому засіданні 23 березня 2017 року представники Позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року у справі № 910/1063/17, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» є 03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 81.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/1063/17 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про виправлення описки в прохальній частині позову від 23.03.2017 року, приймає її до розгляду.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 23 березня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

27.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №К-896, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Надання кредиту здійснюється на умовах визначених цим Договором в сумі 30000000 грн. 00 коп. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26.12.2008 року включно, на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами. (п.1.1.1 Договору)

Відповідно до п.2.2 Договору моментом (днем) надання кредиту вважається день надання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника в повній або частковій сумі кредиту.

Згідно з п.2.3 Договору моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми кредиту, винагороди кредитора та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору.

У п.2.4 Договору визначено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.7.3 Договору)

Додатковою угодою від 31.03.2009 року до Кредитного договору №К-896 від 27.12.2007 року Сторони виклали п.1.1.1 Договору в наступній редакції: «Надання кредиту здійснюється на умовах визначених цим Договором в сумі 34241000 грн. 00 коп. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 25.12.2009 року включно, на умовах визначених цим Договором»

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов вказаного Договору Позичальнику були надані кредитні кошти, проте Позичальник в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Станом на 26.12.2016 року у Позичальника наявна заборгованість за простроченими відсотками за Договором у розмірі 98 995 грн. 40 коп. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» заборгованість у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Кредитного договору №К-896 від 27.12.2007 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №К-896, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

На виконання умов Кредитного договору №К-896 від 27.12.2007 року Позивачем було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» кредитні кошти у розмірі 4 241 000 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером №7742763 від 31.03.2009 року.

Додатковою угодою від 31.03.2009 року до Кредитного договору №К-896 від 27.12.2007 року Сторони виклали п.1.1.1 Договору в наступній редакції: «Надання кредиту здійснюється на умовах визначених цим Договором в сумі 34241000 грн. 00 коп. зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 25.12.2009 року включно, на умовах визначених цим Договором»

У п.2.4 Договору визначено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Судом встановлено, що за Кредитним договором №К-896 від 27.12.2007 року перед Позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» утворилась заборгованість за простроченими відсотками за період нарахування 17.10.2016 року - 26.12.2016 року у розмірі 98 995 грн. 40 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 26.12.2016 року, наданим Позивачем.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів в розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» заборгованості за простроченими відсотками за Кредитним договором №К-896 від 27.12.2007 року у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору №К-896 від 27.12.2007 року не сплатив проценти за користування кредитними коштами у розмірі 98 995 грн. 40 коп., тобто не виконав свої зобов'язання належним чином. При цьому, Суд зазначає, що несплата Відповідачем заборгованості за кредитним договором порушує інтереси кредиторів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та негативно впливає на банківсько-кредитну систему України.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі та підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» заборгованість за простроченими відсотками за Кредитним договором К-896 від 27.12.2007 року у розмірі 98 995 грн. 40 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛПОС ДИСТРИБ'ЮШН» (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 81, Ідентифікаційний код юридичної особи 31606752) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, ВУЛ. ЩОРСА, будинок 36-Б, Ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 98 995 (дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 40 (сорок) коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 березня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин