ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 915/95/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Матвєєвій А.В.,

з участю представників сторін:

від позивача - Іноземцева Є.С., дов. від 30.12.2016 р. № 01/95;

від відповідача - Онищенко Л.В., дов. від 06.01.2017 р. № 40;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут",

54003, вул. Погранична, 159, м. Миколаїв,

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва,

54056, пр. Миру, 62а, м. Миколаїв,

про стягнення основного боргу, пені, 3 % річних та індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 1871537 грн. 28 коп. за договором від 02.02.2016 р. № 1141080TEJSB026 на постачання природного газу, -

В С Т АН О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Миколаївгаз Збут" пред'явлено позов, з урахуванням заяви від 28.02.2017 р. № 1542 про збільшення позовних вимог, до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва (далі - КЕВ м. Миколаєва) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 1954869 грн. 47 коп., із яких: 1636601 грн. 99 коп. - основний борг; 21891 грн. 57 коп. - 3 % річних; 18002 грн. 62 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; 278373 грн. 28 коп. - пеня; з посиланням на неналежне виконання КЕВ м. Миколаєва грошових зобов'язань за укладеним між ними договором від 02.02.2016 р. № 1141080TEJSB026 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, а саме, зобов'язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості поставленого у 2016 році природного газу, у зв'язку з чим позивачем на суми прострочень на підставі п.п. 6.2.1 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено відповідні нарахування.

ТОВ "Миколаївгаз Збут" також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

За такими вимогами ухвалою суду від 10.02.2017 р. порушено провадження в даній справі.

У відзиві від 22.02.2017 р., в редакції від 15.03.2017 р. на заяву про збільшення позовних вимог, КЕВ м. Миколаєва визнав заборгованість за поставлений природний газ у сумі позовних вимог та обґрунтованість і правильність нарахування на суми такої заборгованості пені, 3 % річних та індексу інфляції, але просить суд зменшити підлягаючу до стягнення з відповідача суму пені, як таку, що є надмірною та непропорційною розміру суми основного боргу. Крім того, відповідач просить взяти до уваги те, що внаслідок порушення ним грошових зобов'язань позивачу не заподіяно збитків; КЕВ м. Миколаєва є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок держави та перебуває у тяжкому фінансовому стані через кризу в державі та неповне фінансування бюджетних установ, у т.ч. військових формувань, для забезпечення потреб яких закуповується природний газ за договором, стягнення заборгованості за котрим є предметом спору в даній справі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір від 02.02.2016 р. № 1141080TEJSB026 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей (а.с. 12-17), до котрого вносили зміни та доповнення додатковими угодами № 1-6 (а.с. 18-23), згідно умов якого ТОВ "Миколаївгаз Збут" (постачальник) зобов'язалося передати у власність КЕВ м. Миколаєва (споживача) у 2016 році природний газ в обсязі 2600 тис. куб. м, а споживач - оплатити вартість газу в розмірах, у строки та в порядку, що визначені договором (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті відповідачем, визначається на межі балансової належності між оператором газорозподільної системи (ПАТ "Миколаївгаз", оператор ГРМ) та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором газорозподільної системи та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) (п. 2.3 договору).

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (п. 2.9 договору).

Розрахунки за поставлений відповідачу газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між сторонами (п. 3.1 договору).

Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3 договору).

Додатковими угодами №№ 1, 3, 5 визначалася така ціна газу: з 01.01.2016 р. - 7689,360 грн. з ПДВ; з 01.11.2016 р. - 8458,30 грн. з ПДВ; з 01.12.2016 р. 8824,600 грн. з ПДВ.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п. 3.4 договору). Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 цього Договору (п. 3.5 договору).

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3 договору).

Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 р. до 31.12.2016 р., а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору ТОВ "Миколаївгаз Збут" у період січень - грудень 2016 року поставлено КЕВ м. Миколаєва природний газ в об'ємі 2105,88 тис. куб. м. на загальну суму 16935695,23 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (а.с. 24-30) та не заперечується відповідачем.

За твердженнями позивача, КЕВ м. Миколаєва неналежно виконував грошові зобов'язання за договором, зокрема, не в повному обсязі оплатив спожитий у грудні 2016 року природний газ, унаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 1636601,99 грн., а також неодноразово прострочував оплату поставленого газу в інші періоди поставки, у зв'язку з чим позивачем на суми прострочень нараховано у період з 10.02.2016 р. - 27.02.2017 р. пеню в загальній сумі 278373 грн. 28 коп. та 3 % річних у сумі 21891 грн. 57 коп., а індекс інфляції за січень 2017 року в сумі 18002 грн. 62 коп., нарахований на суму 1636601,99 грн. основного боргу.

Такі твердження узгоджується з поданим ТОВ "Миколаївгаз Збут" реєстром руху грошових коштів відповідача (ас. 31) та розрахунком його заборгованості, із котрих випливає, що на даний час КЕВ м. Миколаєва оплачено суму вартості придбаного за договором природного газу частково, при цьому така оплата здійснювалася з порушенням узгоджених сторонами строків систематично впродовж дії договору.

Суд вважає, що відносини сторін за укладеним між ними договором регулюються, зокрема законодавством про поставки.

Чинним законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України, ст.712 ЦК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позовні вимоги ТОВ "Миколаївгаз Збут" про стягнення з відповідача 1636601 грн. 99 коп. - заборгованості за поставлений природний газ, - належить задовольнити.

Законодавством передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Умовами укладеного сторонами у справі договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (пп. 6.2.1 договору).

Суд погоджується із здійсненими позивачем розрахунками нарахувань на суми прострочених платежів КЕВ м. Миколаєва з оплати вартості придбаного газу: суми 18002 грн. 62 коп., на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, нарахованої за січень 2017 року; 3 % річних у сумі 21891 грн. 57 коп. та пені в сумі 278373 грн. 28 коп., нарахованих за період 10.02.2016 р. - 28.02.2017 р.

Разом з тим, при визначені розміру підлягаючої до стягнення з відповідача пені суд виходить із засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, і ураховує, що нарахована сума пені за порушення КЕВ м. Миколаєва своїх грошових зобов'язань за договором, є непропорційною розміру позовних вимог про стягнення основного боргу; що відсутні негативні наслідки і впливи на діяльність позивача від порушення КЕВ м. Миколаєва свої грошових зобов'язань, про що свідчить те, що позивач на протязі березня 2016 року - січня 2017 року не вирішував питання щодо стягнення пені в сумі 158658 грн. 22 коп., нарахованої за несвоєчасну оплату КЕВ м. Миколаєва поставленого природного газу ще в січні 2016 року; що стягнення з відповідача 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, в значній мірі мінімізують втрати ТОВ "Миколаївгаз Збут" від прострочення КЕВ м. Миколаєва виконання грошових зобов'язань. Крім того, суд приймає до уваги те, що КЕВ м. Миколаєва є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок держави, що заборгованість утворилася в ході забезпечення військових формувань, пріоритетність діяльності яких забезпечує обороноздатність України.

Викладені обставини суд ураховує як виняткові обставини, які, з урахуванням інтересів сторін, дають право суду зменшити розмір пені, виходячи із положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

На підставі викладеного, суд визнає можливим розмір пред'явленої до стягнення пені в загальній сумі 278373 грн. 28 коп. зменшити до суми 10000 грн.

Таким чином, позов належить задовольнити частково в загальній сумі 1686496 грн. 18 коп., із яких: 1636601 грн. 99 коп. - основний борг; 21891 грн. 57 коп. - 3 % річних; 18002 грн. 62 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; пеня в сумі 10000 грн.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати ТОВ "Миколаївгаз Збут" на оплату позовної заяви судовим збором підлягають відшкодуванню за рахунок КЕВ м. Миколаєва.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню відповідачем, суд виходить з такого. ТОВ "Миколаївгаз Збут" сплачено судовий збір згідно платіжних доручень від 12.01.2017 р. № 6 на суму 28073 грн. 06 коп. та від 16.03.2017 р. № 26 на суму 1249 грн. 98 коп., а всього в сумі 29323 грн. 04 коп.

У відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на час звернення ТОВ "Миколаївгаз Збут" з позовом у даній справі, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону). Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

Судом визнані доведеними позовні вимоги в загальній сумі 1954869 грн. 47 коп. (1636601 грн. 99 коп. + 21891 грн. 57 коп. + 18002 грн. 62 коп. + 278373 грн. 28 коп.). Позов у вказаній загальній сумі підлягає оплаті судовим збором у сумі 29323 грн. 04 коп. (1954869 грн. 47 коп. * 1,5 %), котру позивачем сплачено за вказаними вище платіжними дорученнями, тому цю суму належить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні 22.03.2016 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82- 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва, 54056, пр. Миру, 62а, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 08029523, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут", 54003, вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 39589483, грошові кошти в загальній сумі 1686496 (один мільйон шістсот вісімдесят шість тисяч чотириста дев'яносто шість) грн. 18 коп., із яких: 1636601 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч шістсот одна) грн. 99 коп. - основний борг; 21891 (двадцять одна тисяча вісімсот дев'яносто одна) грн. 57 коп. - 3 % річних; 18002 (вісімнадцять тисяч дві) грн. 62 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; 10000 (десять тисяч) грн. - пеня, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 29323 (двадцять дев'ять тисяч триста двадцять три) грн. 04 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 27.03.2017 р.

Суддя Ю.М. Коваль.