ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р.Справа № 922/495/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство закритого типу "ГЕЯ", м. Харків
про припинення правовідосин та вилучення запису
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, директор

відповідача - не з*явився

третьої особи - ОСОБА_2, дов. від 11.08.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про визнання такими, що припинилися з 03 грудня 2010 року, правовідносини за договором іпотеки нерухомого майна - нежитлових будівель: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10, що виникла на підставі договору іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року, укладеного між Харківським акціонерним комерційним Земельним Банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС"; та про вилучення запису №8862486, що внесений у Державному реєстрі іпотек на підставі договору іпотеки, а також запис про заборону на нерухоме майно №8860832, що внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна, стосовно нерухомого майна - нежитлових будівель: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства закритого типу "ГЕЯ" у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 23 лютого 2017 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/495/17 з поштовою відміткою "за зазначеною адресою не проживає, вибув".

Судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Земельний банк": 61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 4 надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява.

Як визначено у пунктах 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали; (ухвала про відкладення розгляду справи) направлялася відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явилися у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважного представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судом встановлено наступне.

28 липня 2008 року Харківський акціонерний комерційний Земельний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" (відповідач) та Акціонерне товариство закритого типу "ГЕЯ" уклали договір №58-08/К про надання кредитної лінії (кредитний договір), відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" надав Акціонерному товариству закритого типу "ГЕЯ" кредит строком погашення до 03 червня 2010 року.

06 липня 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС" (позивач) та Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" уклали договір іпотеки (майнової поруки) (договір іпотеки), відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань Акціонерного товариства закритого типу "ГЕЯ" за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС" передало, а Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" прийняло в наступну іпотеку нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10

Строк виконання Акціонерним товариством закритого типу "ГЕЯ" основного зобов'язання за договором №58-08/К про надання кредитної лінії - 03 червня 2010 року.

Станом на 28 січня 2016 року Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" не пред'явлено вимоги до позивача, стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач вважає, шо правовідносини за договором іпотеки підлягають припиненню через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, за умови не пред'явлення вимоги до поручителя, а саме з 03 грудня 2010 року.

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року, згідно правового аналізу його умов, за своєю суттю та юридичною природою є змішаним договором, оскільки містить, як ознаки договору застави, так і необхідні ознаки договору поруки (майнового поручительства). Це прямо витікає, в тому числі, і із його назви "Договір іпотеки (майнової поруки)".

Правові терміни "порука", "поручительство", згідно правового аналізу норм актів цивільного законодавства, що регулюють заставу, та іпотеку, як різновид застави, в контексті майнового поручительства та поруки, застосовуються законодавцем в рівній мірі як тотожні для зобов'язання сторони, яка взяла на себе відповідальність перед кредитором за борг третьої (іншої) особи - боржника (статті 512, 523, 553-559 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

В той же час, частиною 1 статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Тобто, за правилами вказаної статті Закону, виконання зобов'язання перед кредитором забезпечується фактично усім майном іншої особи - поручителя.

Крім того, Закон України "Про іпотеку", як спеціальний закон, визначає окремий вид застави - іпотеку.

За правилами статті 1 Закон України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Вказана стаття 1 Закону України "Про іпотеку" розкриває поняття "майнового поручителя" - майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника.

Тобто, відмінність поручителя від майнового поручителя в цивільному обороті полягає лише у тому, що майновий поручитель поручається конкретно визначеним майном, у той час, як поручитель поручається усім належним йому майном. В решті, ці поняття тотожні за своєю правовою природою та змістом.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 213 Цивільного кодексу України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також: загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Після всебічного аналізу норм наведених актів цивільного законодавства можна зробити висновок, що до договору іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року, як змішаного договору, необхідно застосовувати правила, якими регулюються відносини поруки (статті 553-559 Цивільного кодексу України).

Так, за спірним договором позивач передав в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Земельний банк" нерухоме майно - нежитлові будівлі: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10 для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника -Акціонерного товариства закритого типу "ГЕЯ".

Таким чином, суд вважає, що позивач не є боржником за основним зобов'язанням, а є майновим поручителем, в розумінні статті 583 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України "Про іпотеку" та статті 553 ЦИвільного кодексу України, а відносини між позивачем та відповідачем за своєю суттю є змішаними і містять, як елементи застави (іпотеки), так і елементи поруки (поручительства).

Згідно вимог частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з тексту договору іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року, у ньому визначено строк виконання основного зобов'язання - 03 червня 2010 року. Відповідно, вимоги відповідача могли бути пред'явлені позивачу за цим договором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання тобто до 03 грудня 2010 року. У зв'язку з тим, що відповідачем станом на 28 січня 2016 року не пред'явлені будь - які вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС", як майнового поручителя, то договір іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року є припиненим з 03 грудня 2010року.

Верховний суд України в своєму Правовому висновку "Про припинення поруки за спливом строку пред'явлення вимоги до поручителя, щодо того, що є вимогою" чітко визначив, що регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині 4 статті 559 Цивільного кодексу України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами),

або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно абзаца 2 статті 55 Закону України "Про нотаріат", при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Відповідно до положень пункту 47 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, договори про відчуження або заставу майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, існування обтяжень щодо нерухомого майна - нежитлових будівель: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10 за відсутності належних правових підстав, створює позивачу перешкоди у реалізації ним права власності щодо зазначених нежитлових будівель.

Крім того, оскільки іпотека підлягає визнанню такою, що припинилася, то запис про іпотеку №8862486, що внесений у Державному реєстрі іпотек на підставі договору іпотеки, а також запис про заборону на нерухоме майно №8860832 що внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, підлягають вилученню із цих реєстрів.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 213, 512, 523, 553-559, 583, 628, 1050 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати такими, що припинилися з 03 грудня 2010 року, правовідносини за договором іпотеки нерухомого майна - нежитлових будівель: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кошуби, буд. 10, що виникла на підставі договору іпотеки (майнової поруки) від 06 липня 2009 року, укладеного між Харківським акціонерним комерційним Земельним Банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 4, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС" (61034, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ).

Вилучити запис №8862486, що внесений у Державному реєстрі іпотек на підставі договору іпотеки, а також запис про заборону на нерухоме майно №8860832, що внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна, стосовно нерухомого майна - нежитлових будівель: літ. "А-2" площею 283,7 кв.м., літ. "Б-1" площею 347,3 кв.м., літ. "Г-1" площею 199,5 кв.м., літ. "Д-2" площею 1229,2 кв.м., літ. "Е-3" площею 797,3 кв.м., літ. "Ё-1" площею 26,3 кв.м., літ. "Ж-1" площею 620,7 кв.м., літ. "З-1" площею 912,4 кв.м., літ. "И-2" площею 320,1 кв.м., літ. "Й-1" площею 43,8 кв.м., літ. "К-1" площею 329,2 кв.м., літ. "Л-1" площею 80,8 кв.м., літ. "М-2" площею 149,1 кв.м., літ. "Н-3" площею 385,2 кв.м., літ. "О-2" площею 1553,9 кв.м., літ. "П-1" площею 672,5 кв.м., літ. "Р-1" площею 1038,5 кв.м., літ. "Т-1" площею 146,7 кв.м., літ. "У-1" площею 12,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТРАНС" (61034, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ) 1600 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_3