РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017Справа № 910/2428/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 45 811 грн 55 коп.
Представники:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: Чаруковський Р.В. - представник за довіреністю,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення 45 811 грн 55 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим вагон № 5472944 з вантажем (кокс доменний), прибув з недостачею в розмірі 8 100 кг на загальну суму 45 811 грн 55 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2428/17, розгляд справи призначено на 27.03.2017.

03.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про ознайомлення з матеріалами справи.

27.03.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення.

Представники позивача в судове засідання 27.03.2017 не з'явився.

У судове засідання 27.03.2017 з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 27.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 між Публічним акціонерними товариством "Українська залізниця" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вантажовласник) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізним транспортом послуги № 1970/ДФ/10017 предметом якого є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до загальних положень Статуту Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" від 25.04.2016 (протокол № 21), Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є правонаступником у повному обсязі майна, прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

01.02.2016 між Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (постачальник за договором) та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець за договором) укладено договір № 245/108/16 Сб відповідно до якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити коксову продукцію.

Відповідно до залізничних накладних № 53189643 від 23.12.2016, відправником - Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" надіслано залізничним транспортом вагон № 60727500 з вантажем "кокс доменний" загальною масою 111350 кг. А також відповідно до досилочної накладної № 45746765 від 24.12.2016 - 81 500 кг. Одержувачем є Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

24.12.2016 на станції Пологи Придніпровської залізниці був складений попутний комерційний акт РА 018156/411/925, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 60727500 в кількості 2 950 кг, про що в накладній № 53189643 зроблено відповідну відмітку.

26.12.2016 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726793/924, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 54752944 в кількості 5 150 кг. про що в досилочній накладній № 45746765 від 24.12.2016 до основної накладної 53189643 від 24.12.2016 зроблено відповідну відмітку.

Позивач зазначив, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 45 811 грн 22 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничної накладної № 53189643 від 23.12.2016 та досилочної накладної № 45746765 від 24.12.2016.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема комерційними актами № РА 018156/411/925 від 24.12.2016 та № БН 726793/924 від 26.12.2016.

У попутному комерційному акті № РА 018156/411/925 від 24.12.2016 зазначено, що на підставі акту загальної форм № 5303 від 24.12.2016 на станції Пологи Придніпровської залізниці проводилось контрольне зважування вагону № 60727500 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні даного акту, комісією у складі: зам ДС ОСОБА_3, прийомоздавачі вантажу та багажу ОСОБА_4, ОСОБА_5, стр. ВОХР ст. Пологи Бендрик, представник поліції слідчий Кравченко, була проведена перевірка маси вантажу на справних 150т електронних вагонних вагах № 89 ст. Пологи (повірка 18.05.16). Фактична маса брутто вагона склала 6140 кг, тара вагона з первісного документу 23 300 кг. Маса вантажу нетто за первісним документом 11050 кг. Фактична маса вантажу нетто 38 100 кг., що менше документу на 2 950 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження шапкоподібне, вище рівня бортів на 40-50 см, поверхня вантажу маркована поздовжньою смугою вздовж вагона вапном. Над 6, 7 люками присутня виямка розміром довжиною 2,5 м, шириною 3 м, глибиною 0,5 м, в районі виїмки маркування відсутнє. Вагони у технічному стані справний, двері люка зачинені.

У комерційному акті № БН 726793/924 від 26.12.2016 зазначено, що на підставі попутного комерційного акту ст. Пологи № 018156/411/925 від 24.12.2016, акту загальної форм № 1-458 від 26.12.2016 на станції Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці здійснювалась комісійне переважування вагону № 54752944 по відправці вказаній на лицевій стороні акту. По документу значиться: вантаж кокс доменний (вологий), навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150т): брутто не вказано, тара - 23 300 кг, нетто - 40 450 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 58 600 кг, тара з бруса - 23 300 кг., нетто - 35 500 кг, що менш ніж зазначено в документах на 5 150 кг. Навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм "шапкоподібне", маркована поздовжньою смугою вздовж вагона вапном, над 6-7 люками присутня виїмка розміром 2000ммХна ширина вагонаХ600мм в глибину вагону, що не відповідає попутного комерційного акту № 018156/411/925 ст. Пологи від 24.12.2016.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні № 60727500 відповідно до рахунку вантажовідправника № 91313331 від 23.12.2016 складає 7 080 грн 61 коп. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 2 392 952 грн 83 коп. (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ): 405,55 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 7 080 грн 61 коп. (в т.ч. ПДВ). Сертифікат якості 22091.

Згідно до комерційного акту РА 018156/411/925 від 24.12.2016 недостача склала 2950 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 2% маси нетто (від маси нетто 41050 кг) складає: 41050 кг * 2% = 821,00 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 2 950 кг - 821 кг = 2129 кг (2,129 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 61016606 складає: 2,13 т * 7 080 грн 61 коп. = 15 081 грн 70 коп.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні № 54752944 відповідно до рахунку вантажовідправника № 91313331 від 23.12.2016 складає 7 080 грн 61 коп. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 2392952,83 грн. (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 405,55 т (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 7 080 грн 61 коп. (в т.ч. ПДВ). Сертифікат якості 22091.

Згідно комерційного акту БН 726793/924 від 26.12.2016. недостача склала 5150 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 2% маси нетто (від маси нетто 40450 кг) складає: 40450 кг * 2% = 809,00 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 5150 кг - 809 кг = 4341 кг (4,34 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 54752944 складає: 4,34 т * 7 080 грн 61 коп. = 30 729 грн 85 коп.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач допустив нестачу вантажу та спричинив позивачеві збитки в розмірі вартості нестачі вантажу (кокс доменний) у 6 470 кг загальною вартістю 45 811 грн 55 коп.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 45 811 грн 55 коп., які поніс позивач в якості нестачі вантажу (кокс доменний), у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 45 811 грн 55 коп. заподіяних відповідачем незбереженням прийнятого до перевезення вантажу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1, ідентифікаційний код 00191129) збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу у сумі 45 811 (сорок п'ять тисяч вісімсот одинадцять) грн 55 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 29.03.2017

Суддя Н.Б. Плотницька