РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017Справа №910/1124/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ МЕДІА"

до приватного підприємства "СПАРКМАРКЕТИНГ"

про стягнення 266.592,89 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Каніковський О.О. - за довіреністю від 07.12.2016 № б/н ;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІГ МЕДІА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного підприємства "СПАРКМАРКЕТИНГ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 266.592,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені умови укладеного між сторонами спору договору на проведення рекламної(их) компанії(й) від 29.04.2014 №290414/3, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 266.592,89 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1124/17. Розгляд справи призначено на 20.02.2017.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 20.02.2017 відклав розгляд даної справи на 20.03.2017.

Відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, від відповідача до суду обґрунтовані пояснення з даного приводу не надходили.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло.

Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.03.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "БІГ МЕДІА" (далі - виконавець/позивач) та приватним підприємством "СПАРКМАРКЕТИНГ" (далі - замовник/відповідач) укладено Договір на проведення рекламної(их) компанії(й) від 29.04.2014 №290414/3 (далі - Договір) відповідно до предмету якого виконавець зобов'язаний власними силами та/або з залученням субпідрядників протягом строку дії Договору професійно та якісно проводити Рекламну (і) кампанію (ї) в інтересах замовника та/або клієнтів-рекламодавців замовника на території України на поверхнях Спеціальних конструкцій, що узгоджуються сторонами у Додатках до Договору, а замовник зобов'язується вчасно й в повному обсязі оплачувати роботи та послуги виконавця відповідно до умов Договору (п. 2.1 Договору).

Пунктом 3.4.5 Договору, передбачено, що замовник зобов'язується здійснювати розрахунки з виконавцем особисто, відповідно до умов Договору (без права покладання своїх обов'язків щодо оплати на іншу особу).

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.2 Договору оплата вартості Рекламної кампанії здійснюється замовником в повному обсязі не пізніше ніж 2 (два) банківських дні до дати початку Рекламної кампанії (якщо інший строк оплати не буде узгоджено сторонами у Додатках до Договору). Оплата вартості Рекламної кампанії здійснюється замовником безготівковим платежем у гривнях на підставі рахунків-фактур виконавця, які виставляються замовнику для оплати не менш ніж за два банківських дні до дати платежу, передбаченого Договором або Додатком до Договору. Для оперативності у взаєморозрахунках рахунок-фактура може виставлятися замовникові факсимільним зв'язком з наступним наданням оригіналу.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що згідно з п.3.5.5 Договору виконавець направляє замовникові для підписання акт прийому-передачі робіт та послуг. Замовник протягом п'яти робочих днів від дати одержання акта підписує його або направляє виконавцеві мотивовану відмову. Після одержання виконавцем підписаного замовником акту, виконавець протягом п'яти робочих днів повертає замовнику один примірник акту, а також іншу необхідну документацію. Не підписання замовником акту протягом п'яти робочих днів від дати його одержання без мотивованої відмови, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем договірних зобов'язань.

Згідно з п.7.2.3 Договору, у разі порушення замовником зобов'язань по оплаті Рекламної кампанії, виконавець вправі стягнути з замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (включаючи день оплати).

Відповідно до Додатку № 1 Договору на проведення рекламної(их) компанії(й) від 29.04.2014 №290414/3 товариство з обмеженою відповідальністю "БІГ МЕДІА" та та приватним підприємством "СПАРКМАРКЕТИНГ" 29.04.2014 підписали Акт резервування (далі - Додаток) про те, що виконавець резервує замовнику 56 шт. рекламних площин спеціальних конструкцій великого формату(ів) типу(ів) звичайний, призма з розмірами 3Ч4 м для розміщення на них рекламного матеріалу замовника з сюжетом(ами) «ZenHit» згідно контрольного макету.(п.1 Додатку).

Положеннями п.2, 3 Додатку визначено, що вартість кампанії визначена сторонами у відповідності до умов п. 4.1. Договору та на дату підписання цього Додатку складає 168.935,00 грн., крім того ПДВ (20 %) - 33.787,00 грн. Всього: 202.722,00 грн. Порядок оплати вартості рекламної кампанії визначений сторонами у відповідності до умов п. 4.2 Договору та передбачає безготівковий розрахунок у гривнях на підставі рахунків-фактур виконавця, які виставляються замовнику для оплати не менш ніж за два банківських дні до дати платежу. Оплата здійснюється замовником в повному обсязі не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до дати початку рекламної кампанії, тобто до « 1» травня 2014 року.

Так, 29.04.2014 сторонами спору підписано та скріплено відбитками їх печаток Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0003080 від 29.04.14 про те, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) за рахунком № СФ14-03001 від 29.04.14 на суму 202.722,00 грн. (відповідний акт та рахунок наявні в матеріалах справи у вигляді копій).

31.05.2014 сторонами спору підписано та скріплено відбитками їх печаток Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0003826 від 31.05.14 про те, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) за рахунком № СФ14-03181 від 13.05.14 на суму 12.600,00 грн. (відповідний акт та рахунок наявні в матеріалах справи у вигляді копій).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача порядку оплати послуг, який закріплений у п 4.2.1 Договору, відповідач вартість отриманих послуг на користь позивача сплатив частково в сумі 100.000,00 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 115.322,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені, розмір якої складає 41.408,52 грн.; а також відповідальності, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 9.229,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 100.633,16 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, відповідачем порушено грошове зобов'язання за Договором, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 115.322,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Підсумовуючи сукупність наведених вище фактів, суд відзначає, що факт наявності заборгованості у відповідача позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і, в той же час, відповідачем жодними доказами, як того вимагає припис ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростовано, відтак суд позовну вимогу про стягнення з відповідача боргу в сумі 115.322,00 грн., який утворився внаслідок порушення порядку оплати послуг за Договором, визнає правомірною та такою що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Розглядаючи спір в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок пені, доданого до позову, визнав його невірним.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Враховуючи наведені норми права позовна вимога про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягає, оскільки заявлений період нарахування пені, а саме з 26.12.2015 по 26.12.2016, виходить за межі шестимісячного періоду, визначеного ст. 232 ГК України, який враховуючи приписи 253 ЦК України, в даному випадку починається 30.04.2014 та закінчується 30.10.2014.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача - 3 % річних в сумі 9.229,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 100.633,16 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "СПАРКМАРКЕТИНГ" (04071, м.Київ, вул. Введенська, буд. 6-Б; ідентифікаційний код 33230774) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ МЕДІА" (04070, м.Київ, вул. Ігорівська, буд. 14-А; ідентифікаційний код 25281224) основну заборгованість в сумі 115.322 (сто п'ятнадцять тисяч триста двадцять два) грн. 00 коп.; 3 % річних в сумі 9.229 (дев'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 21 коп.; інфляційні втрати в сумі 100.633 (сто тисяч шістсот тридцять три) грн. 16 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3.377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 76 коп.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 березня 2017 року.

Суддя С.В. Балац