РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017Справа № 910/25509/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Полюс»

до 1) Київської міської ради;

2) Київської міської державної адміністрації

про розірвання договору

за участю представників:

від позивача: Двоєглазов Д.О. - представник за довіреністю б/н від 11.10.2016 р.

від відповідача 1: Перепелицін К.М. - представник за довіреністю № 225-КМГ-622 від 28.02.2017 р.

від відповідача 2: Ткаченко О.О. - представник за довіреністю № 001-250 від 31.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Полюс» (далі - ПАТ «Полюс») з позовом до Київської міської ради (далі - КМР) про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р. та зобов'язання КМР прийняти орендовану земельну ділянку.

Свої позовні вимоги ПАТ «Полюс» обґрунтовує тим, що фактичне користування земельною ділянкою, переданою йому на підставі вищевказаного договору, здійснює новий власник розташованого на ній об'єкту нерухомого майна, а ПАТ «Полюс» добровільно відмовилось від права користування вказаною земельною ділянкою.

У зв'язку з цим, посилаючись на ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України ПАТ «Полюс» просить суд розірвати укладений між ним та Київською міською державною адміністрацією (далі - КМДА) договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р., зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 р. за № 62-5-00044, та зобов'язати КМР у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер :62:066:002), розташовану за адресою: м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, 1.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2015 р. до участі у справі залучено в якості іншого відповідача - Київську міську державну адміністрацію (далі - КМДА).

19.01.2016 р. ухвалою господарського суду міста Києва провадження у справі було припинено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. вказану ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2016 р. скасовано, матеріали справи повернуті для подальшого розгляду по суті.

18.05.2016 р. рішенням господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 р., позов ПАТ «Полюс» задоволено частково та розірвано договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р. Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2016 р. вищевказані рішення господарських судів міста Києва скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2016 р. справу прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив, вважав, що правові підстави для поновлення спірного договору відсутні, оскільки положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції не передбачали автоматичного поновлення договору оренди землі, а відповідачами, як органами уповноваженими розпоряджатись землею, відповідні рішення або розпорядження щодо продовження строку дії спірного договору не приймались. Також зазначив, що стороною спірного договору є відповідач 2 - КМДА, яка є самостійною юридичною особою та не перебуває в процесі припинення, тому вимога про зобов'язання відповідача 1 - КМР прийняти орендовану земельну ділянку є неправомірною. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 також позов не визнав, оскільки строк дії спірного договору закінчився 30.12.2009 р. Крім того, зазначив, що до компетенції КМДА належить розпорядження землями державної власності, у той час як земельна ділянка, передана в користування позивача на підставі спірного договору, належить до земель комунальної власності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 26.02.1998 р. КМДА було прийнято розпорядження № 413 «Про оформлення Закритому акціонерному товариству «Полюс» права користування земельними ділянками та надання земельних ділянок для обслуговування та експлуатації будівель у Ватутінському районі».

Пунктом 1.7 цього розпорядження позивачу (який є правонаступником ЗАТ «Полюс») надано право тимчасового довгострокового користування на умовах оренди строком на 10 років земельною ділянкою площею 0,2 га для обслуговування та експлуатації кафе на проспекті Юрія Гагаріна, 1 у Ватутінському районі.

30.12.1999 р. на підставі вищевказаного розпорядження між КМДА та закритим акціонерним товариством «Полюс» (далі - ЗАТ «Полюс»), правонаступником якого є ПАТ «Полюс», був укладений договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (далі - договір оренди), згідно з п. 1.1 якого КМДА надає, а ЗАТ «Полюс» приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 574 кв.м., в тому числі під громадською забудовою - 574 кв.м. згідно з планом землекористування, що додається.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 10 років для обслуговування та експлуатації кафе на проспекті Юрія Гагаріна, 1 у Ватутінському районі м. Києва.

Згідно з положеннями договору цей договір набуває чинності з моменту його реєстрації. Відповідною відміткою реєструючого органу на договорі підтверджується, що він зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 30.12.1999 р. за № 62-5-00044.

З витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 09.06.2010 р., копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що земельній ділянці, розташованій за адресою: проспект Юрія Гагаріна, 1, та переданій в оренду (користування) строком на 10 років ПАТ «Полюс», присвоєний код - 62:066:002.

Також судом встановлено, що 30.09.2009 р. між ЗАТ «Полюс» (продавець), правонаступником якого є ПАТ «Полюс», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелт-Сервіс» (далі - ТОВ «Ріелт-Сервіс», покупець) був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 2901 (далі - договір купівлі-продажу від 30.09.2009 р.).

Згідно з положеннями п. 1 договору купівлі-продажу від 30.09.2009 р. за цим договором ЗАТ «Полюс» передає у власність, а ТОВ «Ріелт-Сервіс» приймає у власність павільйон «Дарниця» (літ. В), який розташований за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна Юрія, 1, та має загальну площу 152,70 кв.м.

06.10.2009 р. ТОВ «Ріелт-Сервіс» на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу здійснило державну реєстрацію права власності на павільйон «Дарниця» (літ. В) загальною площею 152,70 кв.м. по проспекту Гагаріна Юрія, 1 в місті Києві, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, вчиненим КП «Київське міське бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», внесеним до реєстрової книги № 2з-121 за реєстровим № 202-з.

У зв'язку з відчуженням вказаного майна, розташованого на орендованій земельній ділянці, ПАТ «Полюс» звернулось до КМР з листами № 222 від 11.11.2010 р. та № 84/04 від 18.08.2015 р., в яких просило розірвати спірний договір та укласти відповідний договір на право користування вказаною земельною ділянкою з новим власником розташованого на ній майна - ТОВ «Ріелт-Сервіс». Вказані листи були отримані КМР, що підтверджується відповідними відмітками про отримання вхідної кореспонденції на них, але залишені без відповіді та задоволення.

Лише 15.09.2015 р. департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) листом № 3 повідомив ПАТ «Полюс» про те, що термін дії спірного договору закінчився 30.12.2009 р.

У даному позові ПАТ «Полюс» стверджує, що спірний договір після завершення терміну його дії був продовжений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки відповідні письмові заперечення КМДА, як орендодавця, були відсутні. Разом з тим, у зв'язку з відчуженням права власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на орендованій земельній ділянці, на користь ТОВ «Ріелт-Сервіс», а також в зв'язку з добровільною відмовою ПАТ «Полюс» від права користування вказаної земельною ділянкою, є підстави для розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р. та зобов'язання КМР прийняти орендовану земельну ділянку.

Направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України вказав, що для вирішення спору щодо розірвання договору оренди землі необхідно встановити чи був дійсним договір оренди станом на день звернення з даним позовом до суду та чи можливе в даному випадку застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у вирішенні питання про поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як встановлено судом, укладений між ПАТ «Полюс» та КМДА договір за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Судом встановлено, що спірний договір, відповідно до його положень, набуває чинності з моменту його реєстрації, яка була здійснена 30.12.1999 р., а строк його дії становить 10 років. Отже, десятирічний строк дії спірного договору, на який його було укладено, сплив 30.12.2009 р.

Також у витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 09.06.2010 р. датою закінчення права оренди (користування) ПАТ «Полюс» земельної ділянки зазначено - 30.12.2009 р.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що була чинною станом на 30.12.2009 р.) встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

У п. 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» роз'яснено, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (набрав чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону України «Про оренду землі», судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України «Про оренду землі» не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Статтею 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення відповідно до закону питань, що стосуються регулювання земельних відносин є виключною компетенцією міських рад.

Згідно з ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.

Згідно п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання надання земельної ділянки в оренду чи припинення такого права вирішується на пленарному засіданні ради на сесії шляхом прийняття рішення.

Таким чином, враховуючи наведені положення закону та роз'яснення Вищого господарського суду України, станом на момент закінчення строку дії спірного договору - 30.12.2009 р. положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачали автоматичного поновлення договору оренди землі, а реалізація визначеного законом переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива була лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування та потребувала додержання порядку, передбаченого законодавством для укладення договорів оренди землі.

Представники сторін не надали суду доказів наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, а також додержання порядку, передбаченого законодавством для укладення договорів оренди землі, що свідчили б про поновлення строку дії спірного договору.

Крім того, суд зазначає, що положеннями статті 120 Земельного кодексу України унормовано, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Вказана норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається, а договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а припиняється в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки. До набувача будівлі відбувається перехід прав на відповідну земельну ділянку на умовах, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Таким чином, у зв'язку з переходом права власності на об'єкт нерухомого майна - павільйон «Дарниця», розташований на орендованій земельній ділянці, від ПАТ «Полюс» до ТОВ «Ріелт-Сервіс», а також з огляду на те, що фактичне користування земельною ділянкою здійснює новий власник, і ПАТ «Полюс» добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою, його право на оренду земельної ділянки, на якій розташоване вказане майно, припинилось. Отже, застосування положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в даному випадку неможливе.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що спірний договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.12.1999 р. припинив свою дію - 30.12.2009 р., отже на момент звернення ПАТ «Полюс» до суду у вересні 2015 року чинним не був, відтак - підстави для задоволення позовної вимоги про розірвання вказаного договору відсутні, оскільки неможливо розірвати договір, якщо на момент розгляду спору закінчився строк його дії.

Оскільки вимоги про зобов'язання відповідача прийняти орендовану земельну ділянку, є похідними від вимоги про розірвання договору, в задоволенні якої суд відмовив, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов'язання КМР у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер :62:066:002), яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, 1.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Полюс» до Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації про розірвання договору.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 березня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 28 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.