ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 р. Справа № 909/188/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76015, в інтересах держави в особі Войнилівської селищної ради, вул. Шевченка, 114, смт. Войнилів, Калуський район, Івано-Франківська область, 77312,

до відповідача: Державного підприємства "Калуське лісове господарство", вул. Мисливська, 1, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351,

про стягнення збитків завданих навколишньому природному середовищу в сумі 161 407,05 грн.

за участю:

від прокуратури: Чугунова Валентина Миколаївна - прокурор відділу, (службове посвідчення № 032583 від 20.03.2015 року)

від позивача та відповідача представники не з'явилися.

встановив: Перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся з позовом до господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Войнилівської селищної ради (далі - позивач) до Державного підприємства "Калуське лісове господарство" (далі - відповідач) про стягнення збитків завданих навколишньому природному середовищу в сумі 161 407,05 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, як постійний лісокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині забезпечення охорони захисту лісових насаджень, допустило незаконну рубку дерев, на підпорядкованій йому території, не забезпечило збереження не призначених для рубки дерев, не здійснило комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, незаконних рубок, не запобігало порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявило таких порушень і не вжило відповідних заходів щодо їх усунення. Вказані факти відображені в Акті Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 06.09.2016.

Підстава для звернення першого заступника прокурора Івано-Франківської області до суду із даним позовом мотивована встановленням факту заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення самовільної рубки лісу та неналежне здійснення своїх повноважень Войнилівською селищною радою, що виражається у відсутності звернення органом місцевого самоврядування до суду із позовною заявою про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Позивач явку повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на зворотньому боці ухвали суду від 02.03.17 та відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (вх.№2903 від 09.03.17).

Відповідач в судове засідання явку повноваженого представника не забезпечив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позов не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на зворотньому боці ухвали суду від 02.03.17 та відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (вх.№3003 від 10.03.17).

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача та відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

21 жовтня 2016 року Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області здійснено планову перевірку ДП "Калуське лісове господарство", за результатами якої виявлено неналежне виконання майстром лісу ОСОБА_2 службових обов'язків, внаслідок чого спричинено низку порушень останнього заподіяних внаслідок незаконної рубки дерев у кварталі №19, виділах №8, 10, 14 Войнилівського лісництва та у кварталі №20 виділу №1, 4 Войнилівського лісництва про що складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період, зокрема, ліс та інша рослинність.

Як встановлено судом, на території лісового фонду ДП "Калуське лісове господарство" виявлено низку порушень у Войнилівському лісництві, зокрема, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов"язків майстром лісу ОСОБА_2 у період з 19.09.16 по 21.10.16 на території кварталу №19 виділів №№8, 10, 14, кварталу №20 виділів №№1, 4 обходу №3 Войнилівського лісництва безперешкодно вчинено незаконні рубки 27 дерев різних порід об"ємом 37,92 метрів кубічних, а саме:

- у кварталі №19 виділу №8 виявлено незаконну рубку дерев породи дуб - 5 шт., з діаметрами пнів: 44, 49, 50, 54, 59 см. Загальний об"єм порубки складає 5,99 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 27 032 грн.61 коп.;

- у кварталі №19 виділу №10 виявлено незаконну рубку дерев породи дуб - 10 шт., з діаметрами пнів: 43, 43, 44, 47, 51, 53, 58, 61, 62, 70 см. та 1 дерева породи липа з діаметром пня 37 см. Загальний об"єм порубки складає 14,19 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 67 348 грн.26 коп.;

- у кварталі №19 виділу №14 виявлено незаконну рубку дерев породи дуб - 4 шт., з діаметрами пнів: 47, 50, 50, 57 см. Загальний об"єм порубки складає 4,63 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 22 948 грн.89 коп.;

- у кварталі №20 виділу №1 виявлено незаконну рубку дерев породи дуб - 2 шт., з діаметрами пнів: 71, 76 см. Загальний об"єм порубки складає 6,53 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 15 721 грн.68 коп.;

- у кварталі №20 виділу №4 виявлено незаконну рубку дерев породи дуб - 5 шт., з діаметрами пнів: 47, 50, 50, 53, 67 см. Загальний об"єм порубки складає 6,58 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 28 355 грн.61 коп.

За результатами проведеної перевірки складено акт, в якому встановлено, що у зв'язку із вище зазначеними порушеннями завдано шкоду в сумі 161 407 грн. 05 коп. Розрахунок завданої шкоди здійснено згідно з таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно ст. ст. 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.12.2016 року, яка набрала законної сили, встановлено факт завдання працівником відповідача ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків шкоди.

Таким чином , вина службової особи відповідача у неналежному виконанні обов"язку по охороні лісу та незабезпечені його збереження належним чином встановлено на підставі судового рішення, що набрало законної сили та доведена в порядку кримінального судочинства з дотриманням усіх вимог процесуального законодавства, що у відповідності до ст. 105 ЛК України, ст.1172 ЦК України, є підставою для покладення цивільної відповідальності за заподіяну шкоду на юридичну особу.

Факт незаконної порубки дерев, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено також складеним за наслідками перевірки актом від 21.10.16, які є чинними на час вирішення спору та підписані представником відповідача без жодних зауважень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню.

Щодо судового збору, то слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнені від сплати судового збору.

Згідно положень ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За наведених обставин, судовий збір, в порядку ст. 49 ГПК України, підлягає стягненню в доход Державного бюджету України з відповідача державного підприємства "Делятинське лісове господарство" в розмірі 2 421 грн.11 коп.

Керуючись Керуючись ст.ст. 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Войнилівської селищної ради до Державного підприємства "Калуське лісове господарство" про стягнення збитків завданих навколишньому природному середовищу в сумі 161 407 грн.05 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Калуське лісове господарство" (вул. Мисливська, 1, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, код 20562527) на користь Войнилівської селищної ради (вул. Шевченка, 114, смт. Войнилів, Калуський район, Івано-Франківська область, код ) 161 407 грн.05 коп. (сто шістдесят одну тисячу чотириста сім гривень п"ять копійки) шкоди завданої навколишньому природному середовищу, яку перерахувати на фонд охорони навколишнього природного середовища Войнилівської селищної ради ((вул. Шевченка, 114, смт. Войнилів, Калуський район, Івано-Франківська область, код , МФО 836014 в ГУДКСУ в Івано-Франківській області, р/р 0188, код доходів 21110000).

Стягнути з Державного підприємства "Калуське лісове господарство" (вул. Мисливська, 1, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, код 20562527) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939) - 2 421 грн.11 коп. (дві тисячі чотириста двадцять одну гривню одинадцять копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.03.17

Суддя Фанда О. М.