КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Справа№ 910/22266/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Цімейко Б.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: Ковальчук Т.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-2: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-дистриб'юторська компанія "Дім вина "Скала"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі № 910/22266/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Приватного підприємства "Виробничо-дистриб'юторська компанія "Дім вина "Скала"

до 1. Прокуратури міста Києва

2. Державної казначейської служби України

про стягнення 1 432 555,00 грн. та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2016р. у справі № 910/22266/16 повернуто позовну заяву на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне підприємство "Виробничо-дистриб'юторська компанія "Дім вина "Скала" подало апеляційну скаргу, в якій скаржник просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року по справі № 910/22266/16 скасувати.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що господарським судом порушено норми процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, не вивчено матеріали справи, тому викладені в ухвалі висновки не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 року апеляційну скаргу було повернуто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 року ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 року у справі № 910/22266/16 скасовано, справу направлено до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Тищенко А.І., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 15.03.2017 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.03.2017 року, у зв'язку з участю судді Тищенко А.І. у XIV позачерговому з'їзді суддів України, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Куксов В.В., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Відповідач-2 до судового засідання, що відбулось 15.03.2017 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача-2 є можливим.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є стягнення з державного бюджету моральної шкоди у розмірі 1 432 555,00 грн., завданої неправомірними діями прокуратури м. Києва, а також зобов'язання прокуратури м. Києва публічно вибачитись перед позивачем та генеральним директором позивача за протиправне порушення кримінальної справи, проведення обшуку та вилучення під час такого обшуку власності позивача.

З огляду на приписи п.п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання позивачем позову в частині стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури м. Києва, не справляється.

При цьому, вимога про зобов'язання відповідача 1 публічно вибачитись перед позивачем та генеральним директором позивача, не є позовом про відшкодування шкоди, а відтак за подання позовної заяви в цій частині має бути сплачений судовий збір в розмірі, передбаченому положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

В той же час, жодних доказів сплати позивачем судового збору за подання позову в частині другої позовної вимоги матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

В якості доказу відправлення відповідачеві копії позовної заяви №1015 від 04.12.2016 р. з додатками позивачем надано суду опис вкладення у цінний лист від 05.12.2016 р.

В той же час, із вказаного опису вкладення вбачається, що на адресу відповідача у справі було направлено копію позовної заяви №1095 від 04.12.2016 р.

З огляду на викладене, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 05.12.2016 р. не може бути належними доказами направлення відповідачеві у справі копії позовної заяви №1015 від 04.12.2016 р. разом з доданими до неї документами.

Згідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до вимог п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано доказів сплати судового збору та доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними в ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється, зокрема, за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Заявники, позивачі та інші категорії осіб, які згідно із статтями 3 і 5 Закону звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і в разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами і заяв про перегляд судових рішень господарських судів Верховним Судом України (підпункт 3.9 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Предметом позову у даній справі є вимога про відшкодування шкоди, заподіяної позивачеві незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що свідчить про те, що судовий збір у цьому випадку не справляється як за подання позовної заяви, так і за подання апеляційної та касаційної скарг на судові рішення, прийняті за результатами розгляду такої позовної заяви.

Таким чином скаржник звільнений від сплати судового збору у даному випадку в силу п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а відтак висновок господарського суду першої інстанції про повернення заявникові без розгляду позивної заяви з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України зазначає про те, що зазначення доказів викладених позовних вимог повинні міститись у позовній заяві. Отже, із змісту вказаної норми вбачається, що не додання відповідних доказів, а так само і невідповідність їх встановленим вимогам, не є підставою для повернення поданої позовної заяви без розгляду у відповідності з вказаною нормою. Зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом витребування судом відповідних документів та матеріалів, належним чином засвідчених їх копій в порядку підготовки справи до розгляду.

В даному випадку, відповідно до п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду обов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження

Отже, господарський суд міста Києва помилково прийшов до висновку щодо повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки при виникненні у судді сумнівів щодо належності відправленої позивної заяви він мав змогу зобов'язати позивача повторно направити позовну заяву, до того ж відповідач мав змогу скористатися своїм законним правом та означитись з матеріалами справ, зокрема позивною заявою.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

Згідно ст. 4-2 ГПК Україна правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналогічна норма зафіксована у ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в якій зазначено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Порядок повернення судом позовної заяви без розгляду регламентується статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, яка містить вичерпний перелік підстав, які тягнуть за собою повернення позовної заяви.

Згідно ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у суд першої інстанції помилково повернув позову заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Виробничо-дистриб'юторська компанія "Дім вина "Скала" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі № 910/22266/16 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України .

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України , апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-дистриб'юторська компанія "Дім вина "Скала" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі №910/22266/16 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі №910/22266/16 - скасувати.

3. Матеріали справи №910/22266/16 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

Г.В. Корсакова