ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа № 907/619/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Т.Б. Бонк

- Г.Г. Якімець

Розглядаючи апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017р.

у справі № 907/619/15

за заявою: ПАТ «Піреус Банк МКБ»

до: ТзОВ «Фактор Тойс»

про: визнання банкрутом

За участю представників :

від апелянта - Жарський І.Р. - представник (довіреність №7750-К-О від 27.12.2016р)

від заявника - не з'явився.

від боржника - не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017р., суддя Ремецькі О.Ф., у задоволенні заяви ПАТ "КБ "Приватбанк" про визнання грошових вимог до ТОВ "Фактор Тойс" у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за кредитним договором №1/СУ008О від 16.08.2007 р. було відмовлено.

З даною ухвалою не погодилося ПАТ «КБ «Приватбанк» і оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

20.02.2017р. ПАТ «КБ «Приватбанк» подало письмові пояснення до апеляційної скарги.

06.03.2017р. ТзОВ «Фактор Тойс» подало письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких просило залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

20.03.2017р. ТзОВ «Фактор Тойс» подало письмові заперечення на письмові пояснення ПАТ «КБ «Приватбанк» в яких вказало, що банк не звертав стягнення на заставне майно, а тому втратив право на заставу. Крім того боржник вказав, що банк повинен був подати позов до нього для переривання строків позовної давності а не заяви про кредиторські вимоги.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду за 07.03.2017р.

ТзОВ «Фактор Тойс» подало клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

Колегія суддів відхиляє подане клопотання, оскільки розгляд справи неодноразово відкладався, про час і місце розгляду справи товариство було повідомлене належним чином, а надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Аналогічної позиції дотримується і ВГСУ у своїй постанові від 30.06.2010р. №14/98.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017р. у справі №907/619/15 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ТзОВ «Фактор Тойс».

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.2015 у справі №907/619/15 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 17.06.2015 та зобов'язано арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну (Тлумацьку) (свідоцтво №376 від 15.03.2013р.) надати суду заяву про участь у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс", м. Іршава ().

16.06.2015р. до Господарського суду Закарпатської області арбітражний керуючий Зубик Юлія Зіновіївна (Тлумацька) надала заяву про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс" (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36, ). Визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора - ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" до боржника на суму 37187026,50 грн., в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2166849,44грн. Введено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс". Призначено розпорядником майна ТзОВ „Фактор Тойс" арбітражного керуючого Зубик Ю.З. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ „Фактор Тойс" (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36, ).

Після оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство до господарського суду надійшли заяви з кредиторськими вимогами наступних кредиторів:

- УПФ України в Іршавському районі з грошовими вимогами у розмірі 329113,54грн.;

- ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області з грошовими вимогами у розмірі 184.552,16грн.;

- ПАТ "Закарпаттяобленерго" з грошовими вимогами у розмірі 19015,30грн.;

- ПАТ "Піреус Банк МКБ" з грошовими вимогами у розмірі 259461988,84грн.;

- ПАТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами у розмірі 92368491,94грн;

- Хустської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області з грошовими вимогами на суму 190790,88 грн.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначено, що заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та ГПК України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс", м. Іршава () було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 27.10.2015р. номер публікації 24354.

02.12.2015 ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулося до господарського суду Закарпатської області із заявою від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ "Фактор Тойс" у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 грн., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за кредитним договором №1/СУ008О від 16.08.2007 р., та суми 2436,00 грн. сплаченого судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №1/CY008Q від 16.08.2007 р. було укладено між Кіпрською Міжнародною Банківською Одиницею КБ "Приватбанк" в особі директора В.Моргачова діючого у відповідності до банківської ліцензії №BS-4523 від 20.07.1999р. та довіреності №7487 від 23.07.2007 року та М&Т Toys, LTD.

Умовами даного договору передбачено, зокрема, п. 2.1. кредитного договору, що банк зобов'язався за рахунок міжбанківського кредиту Komercni banka надати позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 457600 Євро в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків, винагород, відшкодування витрат банку в обумовлені договором строки. У відповідності з міжбанківською угодою та п. 2.2. кредитного договору кредит був наданий позичальнику для поповнення оборотних активів, спрямованих на проведення платежу за акредитивом №1607/4040/ІМРА, відкритого згідно з контрактом №10072007 від 10.07.2007 року та акредитиву №1607/4039/ІМРА, що відкритий згідно з контрактом №2006/3994/69 від 20.04.2007 року.

У відповідності до п. 2.3. кредитного договору термін повернення кредиту визначений у додатку 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

14.02.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №1/CY008Q від 16.08.2007 року, якою було визначено строк дії договору та повного погашення кредиту - 15.02.2011 року.

У відповідності до п. п. 6.1., 6.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі EURIBOR (6т) +6,25%)х2% річних. Крім того, за користування кредитом, згідно п. 6.9. кредитного договору позичальник повинен виплачувати банку 0,375% суми кредитної лінії, що сплачується на протязі 30 днів від дати підписання кредитного договору. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено сплату пені позичальником при порушенні умов кредитного договору. Згідно з п. 7.5. кредитного договору здійснюється нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань протягом трьох років.

ПАТ КБ "Приватбанк" зазначив, що в порушення умов кредитного договору боржник повернення кредиту та сплату відсотків не здійснив, у зв'язку із чим утворилася заборгованість заявлена банком та належна йому на підставі даних угод.

Умовами кредитного договору, зокрема, пунктом 9.3 передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникають із даного договору або у зв'язку з ним, підлягають розгляду в порядку, передбаченому діючим законодавством Республіки Кіпр. Згідно з пунктом 9.4 договору виконання зобов'язань за даним договором здійснюється за місцем знаходження підрозділу банку, яким надано кредит. При цьому, заявником не подано суду відомостей про надання ним кредиту боржнику, як і не подано доказів стосовно передачі Кіпрською Міжнародною Банківською Одиницею КБ "Приватбанк" зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк".

Разом з тим, заявником подано суду відомості про наявність відокремлених підрозділів юридичної особи і зазначено: Кіпрська філія ПАТ "КБ "Приватбанк", 1055, Каліполеос, 3, 3й поверх, м.Нікосія, м.Кіпр, в тому числі і Кіпрської Міжнародної Банківської Одиниці КБ "Приватбанк".

Виходячи з наведеного, заявник вказав, що станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LTD" перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007р. становить 2368237,38 Євро, що еквівалентно 60584326,81грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро.) та складається з:

- заборгованість за кредитом - 411840,00 Євро, що еквівалентно 10535704,47 грн.

- заборгованість за процентами - 592342,20 Євро, що еквівалентно 15153317,70 грн.

- пеня - 1364055,17 Євро, що еквівалентно 34895304,37 грн.

Також заявником подано суду відомості про те, що станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LID" перед ПАТ КБ "Приватбанк" за договором комісії №0611/3589/імра становить 1242440,94Євро, що еквівалентно 31784165,13 грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро), яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 275739,97 Євро, що еквівалентно 7053989,01 грн.

- проценти - 281481,40 Євро, що еквівалентно 7200866,46 грн.

- пеня - 685219,57 Євро, що еквівалентно 17529309,65 грн.

Також банком подано суду відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" є поручителем за виконання зобов'язання "М&Т Toys, LTD" за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за договором комісії №0611/3589/імра від 27.12.2006 р. відповідно до договору поруки №1-1 від 16.08.2007 р.

Згідно з п. 1 договору поруки №1-1 від 16.08.2007 р. ТОВ "Фактор Тойс" поручився перед ПАТ КБ «Приватбанк" за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007 р. з повернення кредиту у розмірі 457600 Євро згідно з графіком повернення, сплаті процентів, оплати неустойки, оплати пені, штрафі, а також за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за договором комісії №061 l/3589/impa від 27.12.2006р. з сплати комісій, винагороди, надання коштів для оплати для виконання доручення кредитора, та сплати комісій підтверджуючого банку, сплати пені.

Згідно з п.2 договору поруки №1-1 від 16,08.2007р. ТОВ "Фактор Тойс" відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором та договором комісії в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, передбачених кредитним договором та договором комісії.

Банком у підтвердження своєї позиції з приводу заявлених грошових вимог до поручителя - боржника у справі, подано суду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-10331/10 від 19 листопада 2010 р., щодо стягнення сум заборгованості, зокрема, з ТзОВ "Фактор Тойс" за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007р. та за договором комісії №061 l/3589/impa від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили.

При цьому заявник, стверджує, що вказаним рішенням встановлено факт виконання своїх зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 року та факт неналежного виконання своїх зобов'язань позичальником "М&Т Toy;і. LTD" та поручителем ТОВ "Фактор Тойс", що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України, є преюдиціальним фактом та не потребує доказування.

Разом з тим, банком подано суду відомості про те, що дане рішення на день звернення з грошовими вимогами до боржника не виконано у добровільному порядку та до примусового виконання у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" не пред'являлось.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, вищевказане рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-10331/10 від 19 листопада 2010 р. щодо стягнення сум заборгованості, зокрема, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР ТОЙС" за кредитним договором №1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за договором комісії №061 l/3589/impa від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили, є преюдиційним та обставини, викладені в ньому, доказуванню не підлягають.

Разом з тим, боржником подано суду заяву про застосування до вимог банку строку позовної давності у відповідності до вимог ст. 261 Цивільного кодексу України, яка підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, зобов'язання за кредитним договором по оплаті було визначено у строк до 15.02.2011р. За договором комісії строк оплати було встановлено з урахуванням наданого акредитиву до 01.01.2009 року. Даними договорами сторонами встановлений строк позовної давності у п'ять років.

Однак, до спливу цього строку банком було подано у квітні 2010 року позов до Жовтневого районного суду з вимогою до поручителів про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договором комісії.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на зазначені в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-10331/10 від 19 листопада 2010 р. обставини, про порушення своїх прав банку стало відомо 02.03.2010 року, що вбачається із поданого ним розрахунку заборгованості за кредитним договором та договором комісії, а відтак, з цього часу обліковується строк позовної давності для захисту порушеного права.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Тобто, строк позовної давності з урахуванням вищенаведеного, за відповідними договорами сплинув 02.03.2015 року. Водночас, заява ПАТ "КБ "Приватбанк" до господарського суду Закарпатської області від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ "Фактор Тойс" у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за кредитним договором №1/СУ008О від 16.08.2007 р., подана із пропуском строку позовної давності.

Посилання заявника на те, що даний строк позовної давності переривався також із пред'явленням 23 листопада 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" позову до ТзОВ "Закарпатський завод малих архітектурних форм", в особі голови комісії з припинення Устич Василя Івановича про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів, які були задоволенні рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30 січня 2014 року у справі №907/1280/13 правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки виходячи із даних матеріалів, така позовна вимога не була спрямована на адресу поручителя - боржника ТОВ "Фактор Тойс" і він не був учасником даного судового процесу.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ПАТ "КБ "Приватбанк" до господарського суду Закарпатської області від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ "Фактор Тойс" у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за кредитним договором №1/СУ008О від 16.08.2007 р. задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017р. у справі №907/619/15 винесена з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017 року у справі №907/619/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Приватбанк» - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

«Повний текст постанови виготовлено 22.03.2017р.»