УХВАЛА

29.03.2017Справа № 910/17668/15

За скаргою Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу»

на бездіяльність виконавчої служби

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу»

до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»

про стягнення 84005 грн. 57 коп.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від скаржника Забарна Ю.М. - представник за довіреністю б/н від 01.02.17

від відповідача не з'явився

від виконавчої служби не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/17668/15 (суддя Привалов А.І.) позов Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу» задоволено; стягнуто з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» 35000,00 грн. боргу, 26745,25 грн. інфляційних втрат, 2506,44 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору.

22.09.2015 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

22.02.2017 Приватне акціонерне товариство Аудиторської фірми «Де Візу» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Г.

У поданій скарзі скаржник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо невчинення виконавчих дій, нездійснення в повному обсязі заходів щодо примусового виконання судового рішення, недотримання своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5; постанову від 28.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу, прийняту старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко М.Г. - незаконною та скасувати її; виконавче провадження за рішенням суду про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» заборгованості в сумі 66 078 грн. 69 коп. поновити.

Відповідно до розпорядженням № 05-23/636 від 22.02.2017 призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів судової справи та скаргу Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу» у справі № 910/17668/15 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2017, суд відновив Приватному акціонерному товариству Аудиторська фірма «Де Візу» строк для оскарження бездіяльності виконавчої служби, прийняв до розгляду скаргу та призначив розгляд на 29.03.17.

У судове засідання, яке призначене на 29.03.2017, з'явився представник скаржника, який підтримав подану скаргу на бездіяльність виконавчої служби та надав усні пояснення по суті скарги.

Представник відповідача та Шевченківський районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляли, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника стягувача, суд дійшов висновку про задоволення скарги частково, виходячи з наступного.

22.09.2015 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 у справі №910/13635/13 видано наказ про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Спецсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Аудиторська фірма "Де Візу" 35000,00грн. - боргу, 26745, 25 грн. - втрат від інфляції, 2506,44 грн. - 3% річних та 1827,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

03.03.2016 Приватним акціонерним товариством "Аудиторська фірма "Де Візу" направлено до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві наказ № 910/17668/15 від 22.09.2015 про примусове виконання.

04.03.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бойко Марією Дмитрівною, на підставі ст.ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 910/17668/15 виданий 22.09.2015р. Господарським судом м. Києва.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 04.03.2016 надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду протягом семи днів з моменту винесення постанови, тобто до 11.03.2016.

28.12.2016р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець у постанові від 28.12.2016р. посилається на те, що в ході виконання даного виконавчого документа, державним виконавцем вживалися заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Згідно повідомлень ДПС України, боржник має розрахункові рахунки відкриті в банківських установах, на які державним виконавцем накладено арешти. Згідно повідомлень банківських установ кошти на рахунках боржника відсутні. Нові рахунки боржником не відкривались. Згідно акту державного виконавця за адресою боржника не розшукано. Згідно даних МВС м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майн, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником нерухоме майно та земельні ділянки не зареєстровано.

Таким чином, позивач з вказаною постановою виконавчої служби не погодився та подав скаргу до суду, в якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо невичнення виконавчих дій, нездійснення в повному обсязі заходів щодо примусового виконання судового рішення, недотримання своїх обов'язків; постанову від 28.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувану старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко М.Г. визнати незаконною та скасувати її; виконавче провадження за рішенням суду про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» заборгованості в сумі 66 078 грн. 69 коп. поновити.

Подана скарга мотивована тим, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Отже, скаржник вважає, що кінцевим строком проведення виконавчих дій з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є 04.09.2016р.

Проте, як зазначає стягувач, державним виконавцем, протягом вказаного часу, не вчинялось жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на той час.

Крім того, скаржник звертає увагу, що на в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутнє виконавче провадження № 50394010, у зв'язку з чим, стягував не мав можливості ознайомитися із проведеними діями державного виконавця.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Пунктом 2 статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Згідно п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

На підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Як вбачається зі змісту скарги та з усних пояснень скаржника, на час розгляду скарги, представник ПрАТ Аудиторської фірми «Де Візу» не мав можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 50394010 та з доказами вчинення дій державним виконавцем щодо примусового виконання рішення, оскільки вказане виконавчого провадження № 50394010 відсутнє в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Станом на день розгляду скарги на виконання вимог ухвал суду Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у місті Києві не надано суду та пояснення чи заперечення по суті скарги, у судове засідання державний виконавець не з`явився, у зв`язку з чим суд вирішив задовольнити скаргу Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу» в частині визнати неправомірними дії державного виконавця щодо невчинення виконавчих дій, нездійснення в повному обсязі заходів щодо примусового виконання судового рішення, недотримання своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5; постанову від 28.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу, прийняту старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко М.Г. - незаконною та скасувати.

З урахуванням вищевикладеного та зважаючи на те, що відсутні будь-які підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо повернення виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 22.09.2015р. по справі № 910/17668/15 є такими, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства України, у зв'язку з чим суд задовольняє вимоги скаржника про визнання неправомірних дій державного виконавця та про визнання незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2016.

Крім того, скаржник просив суд поновити виконавче провадження за рішенням суду про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» заборгованості в сумі 66 078 грн. 69 коп.

Так, згідно з п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги, що судом не вчиняються дії щодо поновлення виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відхилення скарги в частині поновити виконавче провадження за рішенням суду про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» заборгованості в сумі 66 078 грн. 69 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства Аудиторської фірми «Де Візу» на бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо невчинення виконавчих дій, нездійснення в повному обсязі заходів щодо примусового виконання судового рішення, недотримання своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко Марії Дмитрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016 року у виконавчому провадженні №50394010.

4. В іншій частині скарги відхилити.

Суддя Л.Г. Пукшин