ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Справа № 916/2330/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Малетича М.М.,
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на рішення та постановугосподарського суду Одеської області від 19.10.2016 Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2016
у справі№ 916/2330/16
господарського судуОдеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4
простягнення 584 116,36 доларів США та 3 359 694,85 грн.,
за участю представника від позивача: Мандик В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.02.2017 касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" у справі №916/2330/16 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючого, Малетича М.М., Плюшка І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2017 продовжено строк та відкладено розгляд касаційної скарги ПАТ "УкрСиббанк" у справі №916/2330/16.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.03.2017 касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" у справі №916/2330/16 прийнято до провадження колегією суддів: Самусенко С.С - головуючий, Малетич М.М., Шевчук С.Р. у відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.03.2017.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

25.09.2016 ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до господарського суду із позовом до ТОВ "Раф-Плюс" як до поручителя про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.11.2006, а саме: 584 116,36 дол. США боргу та процентів, 3 359 694,85 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

Позовні вимоги мотивовано порушенням ОСОБА_4 своїх зобов`язань зі сплати кредиту та процентів згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту від 27.11.2006 №0, у зв`язку з чим у позивача виникло право достроково вимагати повернення частини кредиту, що залишилась та сплату процентів з відповідача за договором поруки від 27.11.2006 №67135.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі №916/2330/16 (суддя Д.О. Бездоля) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду встановлено, що 27.11.2006 між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, яким банку надано право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.

Згідно п.1.4 договору кредит надається третій особі для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), а саме на: інвестування будівництва об`єктів нерухомості.

Згідно п.п.11.1., 11.2. договору відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3, 4.9., 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку, чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Зазначене у п.11.1 договору повідомлення (вимога) позивача направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром на адресу третьої особи, що вказана у розділі 12 договору: АДРЕСА_1.

Додатком №1 до договору є графік погашення кредиту, в якому передбачені строки та розміри повернення ОСОБА_4 чергової частини суми кредиту у період з 10.01.2007 до 27.11.2021.

27.11.2006 між позивачем та відповідачем укладено договір поруки №67135, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався перед позивачем відповідати за невиконання третьою особою усіх його зобов`язань перед позивачем, що виникли з договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно п.2.2 договору поруки у випадку невиконання третьою особою своїх зобов`язань за основним договором позивач має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до відповідача, які є обов`язковими до виконання відповідачем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що внаслідок порушення третьою особою виконання зобов`язання за кредитним договором позивач відповідно до ч.10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", п.11.1 кредитного договору та п. 2.2, 2.3 договору поруки має право достроково вимагати від боржника та поручителя сплати заборгованості за кредитним договором, за умови попереднього надіслання останнім відповідної письмової вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, чим фактично змінюється строк виконання основного зобов`язання.

Разом з цим, судом встановлено, що позивач вимог ні до третьої особи за кредитним договором, ні до відповідача за договором поруки не направляв.

3. Стислий виклад суті постанови апеляційного господарського суду та мотиви її прийняття

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 (судді: Колоколов С.І. - головуючий, Разюк Г.П., Петров М.С.), рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Апеляційний господарський суд послався, зокрема, на норми ст.ст. 11, 526, 627, 628, 629 ЦК України, ст. 174 ГК України, ч. 10 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів".

Апеляційний господарський суд погодився з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що внаслідок порушення ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором позивач відповідно до ч.10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", п.11.1 кредитного договору та п.2.2, 2.3 договору поруки має право достроково вимагати від третьої особи та відповідача стягнення заборгованості за кредитним договором, за умови попереднього надіслання останнім відповідної письмової вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, фактично чим змінюючи строк виконання основного зобов`язання. Однак позивач жодних вимог ні до боржника за кредитним договором, ні до поручителя за договором поруки не направляв.

При цьому суд вказав, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред`явлення вимоги до поручителя обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника.

Апеляційний господарський суд зазначив, що договором поруки від 27.11.2006 строк припинення поруки не встановлено, а строк припинення основного зобов`язання визначено моментом пред`явлення вимоги.

Кредитор ПАТ "УкрСиббанк" протягом року з дня укладення вказаного договору поруки та протягом шести місяців з моменту пред`явлення вимоги до боржника не пред`явив позову до поручителя, позовна заява по даній справі подана ПАТ "Укрсиббанк" до місцевого господарського суду 25.08.2016.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

ПАТ "УкрСиббанк", не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скаржник вказує, що не надсилання в досудовому порядку письмової вимоги про дострокове повернення кредиту не є перешкодою для реалізації права кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав безпосередньо до суду, оскільки обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до позичальника з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням ч. 2 ст.124 Конституції України.

Також скаржник вважає помилковим посилання апеляційного господарського суду на ст. 559 ЦК України та на те, що порука припинилася і щодо тих чергових платежів, строк здійснення яких ще не наступив.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

ТОВ "Раф-Плюс" у відзиві на касаційну скаргу вважає її безпідставною, а оскаржувані судові рішення законними та мотивованими.

Відповідач вказує, що сторони кредитного та договору поруки погодили умови дострокового повернення кредиту. Ні боржнику, ні поручителю вимог про дострокове повернення кредиту банком не надсилалося.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

27.11.2006 між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 як позичальником укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати і повернути позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 600000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пп.1.2.1 договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 28.11.2006 по 27.11.2021.

Згідно п. 2.1 договору у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається порука юридичної особи - ТОВ "Раф-Плюс".

Відповідно до п.4.6 договору позичальник зобов`язався достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії у випадках, встановлених у п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору, та/або порушень істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 цього договору.

Згідно п.5.5 договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.

Згідно п.7.3 договору відповідно до вимог ст.611 ЦК України при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.

За п.п.11.1, 11.2 договору відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3, 4.9., 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку, чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Зазначене у п.11.1 договору повідомлення (вимога) позивача направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 договору: АДРЕСА_1.

24.02.2009 банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до договору, в якій викладено у новій редакції графік погашення кредиту, в якому передбачені строки та розміри повернення позивачу чергової частини суми кредиту у період до 27.11.2021.

27.11.2006, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за договором про надання споживчого кредиту, між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Раф-Плюс" укладено договір поруки №67135.

Відповідно до умов договору поруки ТОВ "Раф-Плюс" зобов`язалося перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобов`язань, що виникли з договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

За п.2.2 договору поруки у випадку невиконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за основним договором банк має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до ТОВ "Раф-Плюс", які є обов`язковими до виконання відповідачем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Судами встановлено, що на виконання умов договору про надання споживчого кредиту банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 600000 доларів США.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_4 умов договору про надання споживчого кредиту банк звернувся до суду із позовом до ТОВ "Раф-Плюс" як поручителя за договором поруки відповідно до положень ст.1054 ЦК України про стягнення кредитної заборгованості з урахуванням заборгованості по процентам, пені за прострочення сплати кредиту та процентів.

6. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

За ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За п.23 ч.1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ч.10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції на час укладення договору, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при укладенні договору про надання споживчого кредиту сторони врахували норми ст.627 ЦК України, ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" та передбачили певний порядок дострокового повернення кредитних коштів, визначивши обов`язковість надсилання вимоги позичальнику.

У разі невиконання позичальником зобов`язань перед банком поручитель згідно договору поруки зобов`язався виконати умови договору про надання споживчого кредиту на 10-й робочий день з дати відправлення йому вимоги (рекомендованим листом).

Позивач умов договорів не дотримався, оскільки вимог до позичальника за кредитним договором та до поручителя за договором поруки не направляв.

Звернення банку із позовом є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і в конкретному випадку позов не може розглядатися як вимога у розумінні договорів про надання споживчого кредиту та договору поруки.

Дослідження питання припинення/дії поруки не впливає у цьому випадку на правильність рішення судів про відсутність підстав за встановлених обставин для задоволення позову.

Згідно ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України умови укладених сторонами договорів є обов`язковими для них до виконання і не мають виключень для банку.

За встановленими судами обставинами господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що право достроково вимагати стягнення заборгованості за кредитним договором виникає у банку за умови зміни строку виконання основного зобов`язання в порядку і строки, визначені сторонами в договорах, при обов`язковому надісланні відповідних письмових вимог про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувані рішення та постанова судів попередніх інстанцій прийнято із повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим для задоволення касаційної скарги правові підстави відсутні.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 у справі №916/2330/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: М. Малетич

С. Шевчук