номер провадження справи 33/9/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 Справа № 908/56/17

За позовом: Комунального підприємства "Дніпрорудненський міський ринок" Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Центральна, 2)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (71630, АДРЕСА_1)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, проспект Ентузіастів, буд.11).

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача - Азарова І.Л. - довіреність № 1 від 04.01.2017 р.

від відповідача - ОСОБА_4 - довіреність № 223 від 16.03.2017 р.

від третьої особи - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Дніпрорудненський міський ринок" Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області про зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 звільнити торговельне місце № 5, розташоване на території КП "Дніпрорудненський міський ринок" Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області по вул. Центральна (Леніна), 2 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області від металевої споруди - торговельного павільйону загальною площею 30.0 кв.м

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.01.2017 р. порушено провадження у справі № 908/56/17, розгляд якої призначено на 14.02.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.02.2017 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 09.03.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.03.2017р., на підставі ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору у справі № 908/56/17 продовжено на 15 днів - до 27.03.2017р., розгляд справи відкладено на 21.03.2017р.

За клопотанням відповідача запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивач є суб'єктом господарювання - ринком, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій. Господарську діяльність позивач провадить на земельній ділянці, площею 1,2891 га на підставі договору оренди землі № 586 від 10.08.2015р., укладеного з її власником - Дніпрорудненською міською радою. В процесі здійснення господарської діяльності позивач, на підставі оплатних угод, надає продавцям на території ринку торговельні місця, для здійснення продажу товарів та необхідні для цього послуги. Торговельне місце № 5, на якому розташована металева споруда, площею 30,0 кв.м. і яка належить відповідачу, знаходиться на земельній ділянці, що перебуває в оренді у позивача. Однак, вказаним торгівельним місцем відповідач користується самовільно та протиправно - за відсутністю укладеного з позивачем договору. 15.05.2016р. позивачем на адресу відповідача направлено пропозицію про укладення договору оренди торгівельного місця № 5, разом з проектом цього договору, для його підписання відповідачем. Втім, відповідачем пропозицію про укладення договору залишено без задоволення та зазначено у відповіді на неї, що земельною ділянкою, на якій встановлено торгівельний об'єкт відповідач користується на законних підставах. Відсутність угоди з адміністрацією ринку на використання торгівельного місця, на думку позивача, зумовлює відсутність у відповідача права на користування торгівельним місцем та встановлення на ньому торгівельного об'єкту. Тож, позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити торгівельне місце № 5 від встановленого на ньому торгівельного павільйону, площею 30,0 кв.м. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 391, 639, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, Правила торгівлі на ринках № 57/188/84/105.

У відзивах на позовну заяву (вх.№ 08-06/4998, вх.№ 08-06/4999 від 13.02.2017р.) та письмових поясненнях (вх.№ 08-06/7937 від 21.03.2017р.) відповідач проти позову заперечив, і вважає, що обставини викладені позивачем на обґрунтування позовних вимог, як і підстави заявленого позову вже були досліджені господарськими судами першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді справи № 7/136/08 за аналогічним позовом КП "Дніпрорудненський міський ринок" Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до відповідача про звільнення території ринку від незаконно зайнятого торгівельного місця та стягнення боргу у сумі 2 423,52 грн., і оскільки за наслідками розгляду вказаної справи судами не було виявлено підстав для задоволення позовних вимог, тому у позові було відмовлено. Позивач у теперішній час, як і при зверненні його з позовом до відповідача, що був розглянутий у справі № 7/136/08, одержавши відмову ФОП ОСОБА_5 від укладення договору, не скористався наявним у нього правом звернення з позовом до суду про спонукання відповідача до укладення відповідного договору згідно вимог ч.2 ст. 649 ЦК України. Враховуючи тотожній склад сторін у даній справі та справі № 7/136/08, предмет та підстави позову у цих справах, провадження у даній справі, на думку відповідача, слід припинити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Крім того, відповідач вказує на те, що користування ним, як торгівельним місцем № 5, так і земельною ділянкою на якій воно розташовано, здійснювалося задовго до передачі третьою особою земельної ділянки у користування позивачу. Дозвіл на розміщення металевого торгівельного павільйону, площею 30 кв.м., за твердженням відповідача, був ним отриманий в установленому законом порядку, і ці обставини позивачеві відомі. Таким чином, на думку відповідача, вимога позивача про зобов'язання звільнити торгівельне місце № 5, яке знаходиться на території ринку, від металевої споруди торгівельного павільйону площею 30 кв.м., є безпідставною, не базується на вимогах норм матеріального права, а викладені в позовній заяві обставини є неповними.

Представник третьої особи у судове засідання 21.03.2017р. не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. У письмовому відзиві за вих.№ 12/10-158 від 28.02.2017р. Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області підтримано заявлені позивачем вимоги та висловлено згоду з його правовою позицією.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, суд

ВСТАНОВИВ:

Як випливає з матеріалів справи, рішенням п'ятої сесії Дніпрорудненської міської ради двадцять четвертого скликання № 11 від 26.12.2002р. створено Комунальне підприємство «Дніпрорудненський міський ринок», затверджено статут підприємства.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, запис про проведення державної реєстрації юридичної особи КП «Дніпрорудненський міський ринок» вчинено 19.01.2005р.

Рішенням сімдесят п'ятої сесії Дніпрорудненської міської ради шостого скликання № 12 від 30.07.2015р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки з ціллю формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки загальною площею 1,2980 га. Земельну ділянку площею 1,2891 га вирішено передати в оренду КП «Дніпрорудненський міський ринок» строком на 10 років для обслуговування міського ринку за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Леніна, 2.

30.07.2015р. між Дніпрорудненською міською радою Василевського району Запорізької області (орендодавець) та Комунальним підприємством «Дніпрорудненський міський ринок» (орендар) укладено договір оренди землі № 586, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,2891 кв.м., за кадастровим номером :11:002:1107 для обслуговування міського ринку за адресою: вул. Леніна, 2, м. Дніпрорудне Василевського району Запорізької області.

Згідно додаткової угоди від 07.11.2016р. до договору оренди землі № 586, слова по тексту договору оренди: «вулиця Леніна …» замінено словами: «вулиця Центральна …».

Відповідно до даних, що відображені у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право КП «Дніпрорудненський міський ринок» оренди земельної ділянки (кадастровий номер :11:002:1107) зареєстровано 24.09.2015р.

Згідно тверджень позивача, на земельній ділянці за кадастровим номером :11:002:1107, що належить КП «Дніпрорудненський міський ринок» на праві оренди, а саме: на торгівельному місці № 5, розташована металева споруда, площею 30,0 кв.м., яка належить відповідачу. При цьому будь-які правові підстави використання відповідачем вказаного торгівельного місця, а відповідно і земельної ділянки, на якому воно розташоване, у відповідача відсутні.

За поясненнями відповідача, роздрібна торгівельна діяльність здійснюється ФОП ОСОБА_5 з грудня 2000 року з приналежного їй на праві власності кіоску, встановленого в Дніпрорудне по вул. Леніна, де на теперішній час знаходиться КП «Дніпрорудненський міський ринок». Після отримання у 2009 році дозволу на розміщення нового металевого торгівельного павільйону площею 30,0 кв.м., на місці старого кіоску відповідачем розміщено новий павільйон. Відсутність укладеного з позивачем договору на використання (оренду) торгівельного місця № 5, відповідачем визнається.

Листом за вих. № 112 від 15.05.2016р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди торгівельного місця № 5 та надав два примірники проекту вказаного договору для їх підписання останнім.

Однак відповідачем, листом від 09.05.2016р. пропозицію позивача про укладення договору залишено без задоволення, умови договору визнані неприйнятними. Зазначено, що плату за користування земельною ділянкою, на якій розташований торгівельний павільйон, відповідач здійснює щомісячно на рахунок Дніпрорудненської міської ради, інші послуги запропоновані позивачем відповідачу не потрібні.

Листом за вих..№ 840 від 03.08.2016р. позивач знов звернувся до відповідача з проханням переглянути надісланий раніше екземпляр договору оренди торгівельного місця № 5 та прийняти позитивне рішення щодо його укладення.

Втім, відповідач листом від 20.08.2016р. на укладення запропонованого договору не погодився.

На підтвердження розташування торгівельного павільйону відповідача на земельній ділянці, яка перебуває у оренді позивача, КП «Дніпрорудненський міський ринок» в матеріали справи надано акт від 01.12.2016р., оформлений комісією у складі спеціаліста виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_6, начальника юридичного відділу виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_7, депутатів Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9, директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_10 та інших представників позивача, яким дані обставини встановлені.

Враховуючи, що від укладення договору оренди торгівельного місця № 5 відповідач відмовився, користується вказаним торгівельним місцем за відсутності будь-яких правових підстав, у добровільну порядку звільнити земельну ділянку, яка належить позивачу на праві оренди, не погоджується, позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити торгівельне місце № 5 від металевої споруди, що на ньому розташована.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених наказами Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.02 № 57/188/84/105 (далі за текстом - Правила) ринок - це суб'єкт господарювання створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців та покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій. Правилами визначено, що торгівельне місце - це площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків, тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків транспортних засобів, причепів, візків, у контейнерах, кіосках тощо. При цьому Правилами передбачено, що продавець повинен мати при собі документи про сплату ринкового збору та послуг ринку. А у разі використання торговельного місця на умовах оренди в продавця повинна бути копія угоди з адміністрацією ринку про оренду, а на умовах суборенди - копія такої угоди із суб'єктом підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ч. 3 ст. 197 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з пунктом 20 Правил адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Таким чином, безпосередньо Правила торгівлі на ринках передбачають укладення між адміністрацією ринку і підприємцями, що займаються торговельною діяльністю, договорів, що за своєю правовою природою є договорами оренди (найму) торгових площ (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 24.10.2011р. у страві № 07/33-71).

Враховуючи наведене, укладення договору оренди торгівельного місця є обов'язковим, що узгоджується з пунктом 20 Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписного сторонами. Вказаною статтею також унормовано порядок укладення господарських договорів у спрощений спосіб.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України).

Звернення позивача до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди торгівельного місця, та відмову останнього у прийнятті цієї пропозиції, підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Враховуючи приписи зазначеної статті, відмова відповідача від прийняття пропозиції про укладення договору оренди торгівельного місця та подальше користування останнім торгівельною площею, свідчить про виникнення у позивача права ініціювати укладення вказаного договору в судовому порядку, оскільки законодавством передбачено обов'язковість укладення договору шляхом прямої вказівки на це в Правилах.

В той же час, позивач, своїм правом на звернення із позовом до суду про спонукання відповідача до укладення договору оренди торгівельного місця не скористався.

За таких обставин, вимога позивача про зобов'язання відповідача звільнити торговельне місце № 5 від металевої споруди - торговельного павільйону загальною площею 30.0 кв.м є передчасною, оскільки позивачем не дотримано визначений законодавцем порядок вирішення спорів, що виникають при укладанні господарських договорів, наявність яких є для певних категорій суб'єктів господарювання обов'язковою.

Відповідно до пунктом 35 Правил, одним з обов'язків Адміністрації ринку є забезпечення продавців на ринку торговельними місцями за профілем торгівлі.

Згідно пояснень відповідача, ФОП ОСОБА_5 має намір та бажання і в подальшому здійснювати господарську діяльність у належному їй торгівельному павільйоні. Свою ж відмову від підписання проекту договору торгівельного місця, запропонованого позивачем, обґрунтовує встановленням ринком занадто великих розмірів щомісячних платежів, які відповідач матиме сплачувати у разі його укладення. Вважає, що стаціонарний торгівельний об'єкт, було придбано у власність відповідача у встановленому законом порядку з отриманням необхідних дозволів, тому вказаний об'єкт має право ним використовуватись на території ринку.

Необхідно зазначити, що позовні вимоги КП "Дніпрорудненський міський ринок" Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до ФОП ОСОБА_5 про звільнення території ринку від незаконно зайнятого торгівельного місця та стягнення боргу у сумі 2 423,52 грн., вже були предметом судового розгляду у господарській справі № 7/136/08. За наслідками розгляду справи № 7/136/08 господарським судом Запорізької області 19.05.2008р. прийнято рішення про відмову у задоволенні позову. Вказаним рішенням встановлено відсутність в діях відповідача складу цивільного правопорушення, недоведеність позивачем спричинення йому збитків внаслідок протиправної поведінки відповідача, а саме: займання торгівельного місця та сплати на утримання торгівельного місця, не надання позивачем належних доказів наявності такої протиправної поведінки з боку відповідача. Крім того, у судовому рішенні господарський суд також звертав увагу позивача щодо наявності у нього права на звернення до суду з позовом про спонукання відповідача до укладення договору оренди торгівельного місця на підставі ч. 2 ст. 649 ЦК України.

За наслідками перегляду у апеляційній та касаційній інстанціях, рішення господарським суду Запорізької області від 19.05.2008р. у справі № 7/136/08 залишено без змін.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що наявність вказаних рішень є підставою для припинення провадження у даній справі, оскільки предмет та підстави позову у справі № 7/136/08 та даній справі, хоча і є тотожними, але не є однаковими. В 2008 році була відсутня пропозиція щодо укладення договору в редакції 2016 року, фактично наявна нова підстава позву, що унеможливлює припинення провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України. За заявленим предметом вимог спір не є вирішеним.

В той же час, при вирішенні даної справи, обставини, встановлені судовими рішеннями у господарській справі № 7/136/08, відповідно до приписів ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України судом враховуються.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено наявності правових підстав для покладення на відповідача обов'язку звільнити торговельне місце № 5 від металевої споруди - торговельного павільйону загальною площею 30.0 кв.м. З огляду на викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 85 ГПК України ГПК України 27.03.2017 р.

Суддя М.В. Мірошниченко