УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.03.2017Справа № 910/4327/17

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство "Київпроменерго"

до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 20.03.2017 наступними додатками: 1) доказ сплати судового збору; 2) розрахунок судового збору; 3) доказ направлення позовної заяви відповідачу (опис вкладення, квитанція); 4) постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2014 ВП№45211540; 5) постанова від 28.11.2014 про залучення працівників правоохоронних органів у проведенні виконавчих дій; 6) Акт державного виконавця Козиревої Т.І. від 01.12.2014; 7) постанова по ВП№45211540 від 10.12.2014 про повернення наказу; 8) постанова по ВП№49254990 від 06.11.2015 про виселення боржника; 9) постанова по ВП№49263729 від 06.11.2015 стягнення боргу та судового збору; 10) постанова по ВП№49317729 від 11.11.2015 про стягнення судового збору 852 грн.; 11) постанова ВП№55325238 від 01.02.2017 стягнення судового збору 1218 грн.; 12) постанова по ВП№49254990 від 08.02.2016 про стягнення з боржника витрат збереження; 13) постанова по ВП№49254990 від 08.02.2016 закінчення виконавчого провадження; 14) лист до Святошинського ВДВС від 01.11.2016 № 327/10; 15) лист до Святошинського ВДВС від 17.01.2017 № 331/01; 16) лист до Святошинського ВДВС від 25.01.2017 № 331/01; 17) лист до Святошинського ВДВС від 02.03.2017 №335/03; 18) Акт опису та арешту майна від 12.11.2015, держвиконавець Пилипчук К.Р.; 19) Акт опису та арешту майна від 12.11.2015, держвиконавець Святецький Д.В.; 20) довіреність на представника; 21) розрахунок оплати за збереження .

Натомість, як вбачається з опису вкладення у цінний лист від 18.03.2017, позивач направив відповідачу лише позовну заяву, доказ сплати судового збору (копія), розрахунок судового збору, розрахунок оплати збереження та довіреність.

Тобто, додатки які перераховані у описі вкладення не відповідають кількості додатків які перераховані в позовній заяві, таким чином, позивач не виконав вимоги вказаних норм.

При цьому судом враховано, що з вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України випливає, що обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

В п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Відповідно до пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 недодержання вимог ст. ст. 54 і 56 та пунктів 2 і 3 частини 1 статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК України; а у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 28.05.13. у справі № 910/3651/13.

України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 43 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 945 від 15.03.2017 про сплату судового збору.

Суддя С.О.Турчин