ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 березня 2017 р. Справа № 902/84/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 21038, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7

до Тульчинської міської ради (23600, м. Тульчин Вінницької області, вул. М. Леонтовича, 1)

про зобов'язання виконати рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року №94-рш,

за участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 2/17 від 25.01.2017 р.;

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось з позовом до Тульчинської міської ради про зобов'язання виконати рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015р. №94-рш.

Ухвалою суду від 16.01.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у даній справі та призначено судове засідання на 28.02.2017р.

Представник відповідача в судове засідання 28.02.2017р. не з'явився, витребуваних документів суду не надав.

28.02.2017р. від Тульчинської міської ради до суду надійшов лист № 02-37-361 від 27.02.2017р. про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з хворобою представника. Також в судовому засіданні 28.02.2017р. представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неявкою відповідача та про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання 28.02.2017 року та неподання витребуваних доказів, з огляду на подану представником відповідача заяву про відкладення, та для забезпечення участі обох сторін в розгляді справи, судове засідання було відкладено на 28.03.2017 року.

В судовому засіданні 28.03.2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 28.03.2017 року також не з`явився, витребуваних доказів суду не надав, незважаючи на те, що ухвала суду від 28.02.2017 року була надіслана на адресу відповідача рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

16.03.2017 року до суду надійшло рекомендоване повідомлення, яким підтверджується вручення 10.03.2017 року представнику Тульчинської міської ради Вінницької області поштового відправлення з ухвалою суду. Проте, відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався.

При цьому суд констатує, що відповідачами не подано клопотання, заяви в тому рахунку і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Адміністративна колегія Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 04-10/81-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 15.12.2015 року № 94-рш, яким визнала дії Тульчинської міської ради, що полягають у прийнятті рішення 12 сесії 6 скликання № 276 від 12.09.2011 року по встановленню норм утворення ТПВ без урахування Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтею 17, пунктом 7 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді створення умов для порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктом господарювання (КП "Тульчинкомунсервіс").

Цим же рішенням було зобов'язано Тульчинську міську раду припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом встановлення економічно обґрунтованих норм утворення ТПВ з дотриманням вимог Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 30.07.2010 року № 259, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.09.2010 року за № 871/181166, про що повідомити територіальне відділення у двомісячний термін з дня отримання копії рішення у справі.

У рішенні Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року № 94-рш відповідачу роз'яснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету у двомісячний строк з дня одержання цього рішення.

Копію рішення № 94-рш від 15.12.2015 року із супровідним листом № 04-10/2645 від 21.12.2015 року було надіслано відповідачу.

Також позивач направив відповідачу вимогу від 24.05.2016 року за № 03-38/733 про надання інформації щодо виконання рішення від 15.12.2015 року № 94-рш. Направлення вимоги підтверджується фіскальним чеком про відправлення рекомендованого поштового відправлення № 337.

Відповідач не виконав рішення Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року № 94-рш, як і не повідомив про його виконання.

Наведене стверджується наявними матеріалами справи та поясненнями представника позивача.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України".

Згідно з частинами першою та шостою статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до частині 1 статті 5 "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має зокрема наступні повноваження: 1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; 2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; 5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до частин другої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем виявлено вчинення відповідачем антикорупційних дій, які полягають в створенні умов для порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктом господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 15 "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вчинення антиконкурентних дій органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", встановлено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

З метою усунення антиконкрурентних дій Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення від 15.12.2015 року № 94-рш. При цьому своїм правом на оскарження вказаного рішення до господарського суду в двохмісячний строк, згідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач не скористався.

Отже, рішення Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року № 94-рш на час вирішення у є чинним, виконання його в порядку, передбаченому Законом України "Про захист економічної конкуренції", не зупинене, а строк на його оскарження до господарського суду, який передбачений статтею 60 названого Закону, є таким, що сплив.

У п.п. 2, 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26 грудня 2011 року № 15 зазначено, що у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Так як належних та допустимих доказів оскарження рішення Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року № 94-рш відповідач суду не надав, на момент прийняття судом даного судового рішення, рішення Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року № 94-рш, є чинним і обов'язковим до виконання.

Виходячи з наведених приписів чинного законодавства України, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, і такими, що відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству України.

З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат на відповідача за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити.

2. Зобов'язати Тульчинську міську раду (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, 1, ) виконати пункт 2 рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 року №94-рш, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом встановлення економічно обґрунтованих норм утворення ТПВ з дотримання вимог Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 30.07.2010 року № 259, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.09.2010 року за № 871/181166.

3. Стягнути з Тульчинської міської ради (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, 1, ) на користь Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (21038, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7 ) шляхом зарахування на дохідний рахунок № 007979 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, 1378,00 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

Повне рішення складено 03 квітня 2017 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук 2 прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу 23600, м. Тульчин Вінницької області, вул. М. Леонтовича, 1