ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 березня 2017 року Справа № 905/3302/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Кравчука Г.А., Дроботової Т.Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Артемсіль»
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017
у справі№ 905/3302/15 Господарського суду Донецької області
за позовомКолективного підприємства воїнів інтернаціоналістів «Пам'ять»
доДержавного підприємства «Артемсіль»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглеавтоматика»; Міністерства аграрної політики та продовольства України
простягнення збитків у розмірі 142 361,69 грн.
за зустрічним позовомДержавного підприємства «Артемсіль»
доКолективного підприємства воїнів інтернаціоналістів «Пам'ять»
провизнання недійсним договору №28/10-18/11-30 на виконання ревізійно-налагоджувальних робіт від 28.10.2005р. з урахуванням всіх додаткових угод та доповнень до нього

ВСТАНОВИВ:

Подана 13.02.2017 касаційна скарга Державного підприємства «Артемсіль» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у справі №905/3302/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

В порушення вимог наведеної процесуальної норми до названої касаційної скарги не надано доказу сплати судового збору у встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником у касаційному порядку оскаржується постанова Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у справі №905/3302/15, прийнята за результатами перегляду судового рішення, яким розглянуто первісний позов про стягнення збитків у розмірі 142 361,69 грн. та зустрічний позов про визнання недійсним договору №28/10-18/11-30 на виконання ревізійно-налагоджувальних робіт від 28.10.2005р. з урахуванням всіх додаткових угод та доповнень до нього.

Таким чином, апеляційним господарським судом фактично розглянуто два позови - майнового та немайнового характеру, а тому судовий збір в даному випадку слід сплачувати з урахуванням обох позовів.

З матеріалів справи слідує, що первісний позов про стягнення збитків у розмірі 142 361,69 грн. було подано у грудні 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата у 2015 році установлена у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Згідно з пп. 5 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.1, 2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання первісної позовної заяви) за подання до господарського суду позовної майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати, тобто в даному випадку 1218,00 грн., а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги за первісні позовні вимоги, майнового характеру, повинна становити 2562,51 грн. (142 361,59 грн. х 1 ,5%= 2135,42 грн. х 120 % = 2562,51 грн.), Вказану суму сплачено скаржником, що підтверджується платіжним дорученням №89 від 10.02.2017.

Разом з цим, з матеріалів справи слідує, що зустрічний позов про визнання недійсним договору №28/10-18/11-30 на виконання ревізійно-налагоджувальних робіт від 28.10.2005р. з урахуванням всіх додаткових угод та доповнень до нього було подано 06.09.2016 року.

Як зазначалося, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і скарги (підпункт "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 378,00 грн.

В даній справі заявлено зустрічну позовну вимогу немайнового характеру про визнання недійсним договору.

За подання касаційної скарги у даній справі за зустрічною позовною вимогою судовий збір мало бути сплачено в сумі 1653,60 грн. (1378,00 грн. х 120%).

Відповідно до платіжного доручення № 88 від 10.02.2017 скаржником сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн. (не доплачено 53,60 грн.).

Зазначене є підставою для повернення скарги без розгляду відповідно до пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у справі №905/3302/15 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Т.Б. Дроботова