УХВАЛА

15.03.2017Справа № 910/8966/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО"

про розстрочку виконання рішення суду

у справі №910/8966/16 за позовом Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО"

про стягнення 624 201,50 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники:

від прокуратури: Красільнік П.П. - посвідчення №041803 від 01.03.2016 року;

від заявника (боржника, відповідача): Кульбака С.Е. (директор, за наказом №2 від 06.03.2014 року );

від стягувача (позивача): Ніколова В.М. - за довіреністю №220/473/д від 26.12.2016 року.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 року (суддя Літвінова М.Є.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року та набрало законної сили 30.11.2016 року, позов Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО" (01023, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 139, офіс 345; ) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотский, будинок 6; ) 178 428 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 60 коп. пені та 122 451 (сто двадцять дві тисячі чотириста п'ятдесят одну) грн. 00 коп. штрафу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО" (01023, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 139, офіс 345; ) на користь Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, ідентифікаційний код: 00034051) 9 026 (дев'ять тисяч двадцять шість) грн. 39 коп. витрат по сплаті судового збору.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу матеріалів справи зазначену заяву розподілено для розгляду на суддю Літвінову М.Є.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суд м. Києва від 14.12.2016 року №04-23/2569 "щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ", у зв'язку з відпусткою судді Літвінової М.Є. - призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8966/16, за наслідками якого справу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.02.2017 року розгляд заяви призначено на 15.03.2017 року.

В судовому засіданні 15.03.2017 року представники прокуратури подав письмові пояснення на заву, представник заявника підтримав заяву та просив суд її задовольнити, представники стягувача та прокуратури заперечували проти задоволення зави.

Розглянувши подану заяву, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1-2 ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 7.1.2. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 4 ст. 121 ГПК України встановлено, про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю чи приватному виконавцю.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладені в заяві обставини, вимоги ст. 121 ГПК України та вказівки і роз'яснення Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим, а тому подана Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСО" заява про розстрочку виконання рішення суду - не підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО" про розстрочку виконання рішення суду - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко