РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017Справа № 910/23406/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекотрейдінг"

про стягнення 109 561, 59 грн.

за участю представників:

від позивача:Кашуба К.Е.- представник за довіреністю № 362 від 03.03.2017 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - ПАТ "Українська залізниця") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекотрейдінг" (далі - ТОВ "Техноекотрейдінг") про стягнення 109 561, 59 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № ЦЗВ-03-00816-01 від 18.04.2016 р. в частині своєчасної поставки товару у строк, визначений сторонами, внаслідок чого позивач нарахував штрафні санкції.

У позові ПАТ "Українська залізниця" просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 773,84 грн. та штраф у сумі 108 787,75 грн., а всього - 109 561,59 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноекотрейдінг" (постачальник) був укладений договір поставки № ЦЗВ-03-00816-01 (далі - договір), відповідно якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка та кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 договору поставки позивачу мали бути поставлені частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматура і їх частини; механічне устаткування для керування рухом (запасні частини до колійних машин).

Дата виготовлення продукції повинна бути не раніше 01.07.2015 р. (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 4.1 договору ціна визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до), пункт призначення - склад матеріальних ресурсів філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" (Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 48). Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікації до даного договору. Ціна продукції, узгоджена у специфікації до даного договору, включає вартість продукції, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно з п. 5.1 договору.

Згідно з п. 4.3 договору загальна сума даного договору на момент його укладення складає 20 559 434,68 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ, пункт призначення - склад матеріальних ресурсів філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" (Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 48 (відповідно до вимог Інкотермс 2010). Вантажовідправником продукції може бути третя особа, зазначена постачальником.

Згідно з п. 5.2 договору поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі та з застосуванням факсимільного зв'язку. Після отримання рознарядки по факсу постачальник повинен протягом доби направити замовнику копію отриманої рознарядки з відміткою, що підтверджує її отримання, або іншим чином підтвердити її отримання. Кожна партія продукції постачається протягом 60-ти календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником на складі матеріальних ресурсів філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" (Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 48), що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом прийому-передачі (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 7.1 договору приймання продукції замовником здійснюється на підставі підтвердження наступних документів: рахунку-фактури; видаткової накладної або акту прийому-передачі, підписаного представником постачальника, який замовник повинен підписати після прийняття продукції; податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України; товарно-транспортної накладної або накладної (залізничної); документів, що підтверджують якість продукції; пакувальних аркушів. Відвантажувальні і платіжні документи повинні надаватись замовнику протягом 5 днів з моменту відвантаження продукції, але не пізніше другого числа місяця, наступного за місяцем, в якому проводилось відвантаження продукції. Постачальник відшкодовує замовнику всі збитки, понесені останнім у зв'язку з несвоєчасним представленням вищезазначених документів, або з приводу їх неправильного оформлення.

Термін дії договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.2016 р., а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідними повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника, та в частині оплати - до повного виконання.

Специфікацією № 1 до договору сторони погодили продукцію, яка підлягає поставці, її кількість та вартість.

04.08.2016 р. на виконання умов п. 5.2 договору позивач направив відповідачу рознарядку щодо готовності протягом серпня-вересня 2016 р. отримання партії товару (зазначеної у рознарядці) загальною вартістю 924 293,50 грн. від ТОВ "Техноекотрейдінг". Вказана рознарядка була отримана відповідачем 13.09.2016 р., про що свідчить копія з електронного реєстру поштових відправлень.

У період з 29.08.2016 р. по 30.09.2016 р. відповідач на виконання умов договору поставки та протягом дії рознарядки від 04.08.2016 р., здійснив поставку товару у загальній сумі 150 456,62 грн., що підтверджується видатковими накладними № 14 від 29.08.2016 р., № 129 від 20.09.2016 р., № 138 від 30.09.2016 р. та рахунками на оплату № 133 від 31.08.2016 р., № 138 від 30.09.2016 р., наявними у матеріалах справи.

Таким чином, суд встановив, що непоставленим залишився товар на суму 773 836,87 грн.

11.10.2016 р. та 09.11.2016 р. позивач звертався до відповідача з вимогами № ЦЗВ-20/9637 та № ЦЗВ-20/10122, якими повідомляв ТОВ "Техноекотрейдінг" про неналежне виконання останнім своїх зобов'язань щодо поставки товару у повному обсязі, передбаченому рознарядкою від 04.08.2016 р.

У відповідь на вказані вимоги, відповідач додатково здійснив поставку товару на суму 48 585,19 грн. та на суму 725 251,68 грн., що підтверджується видатковими накладними № 147 від 13.10.2016 р. та № 171 від 18.11.2016 р. Отже, судом встановлено, що продукція позивачу була поставлена у повному обсязі, що підтверджується актом звірки поставок та розрахунків № 4, але з прострочкою виконання зобов'язання.

У позові ПАТ "Укрзалізниця" стверджує, що за порушення відповідачем строків поставки товару, відповідач має сплатити передбачені договором штрафні санкції у вигляді пені, а також штраф у розмірі 15 % від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Умовами договору № ЦЗВ-03-00816-01 від 18.04.2016 р. сторони передбачили нарахування штрафних санкцій у вигляді пені (п. 10.1 договору), відповідно до яких постачальник за порушення термінів постачання оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перерахувавши заявлену позивачем суму пені, суд взяв до уваги подвійну облікову ставку НБУ, а не розмір пені, визначений у п. 10.1, оскільки той не відповідає вимогам закону та перевищує розмір встановлений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Отже, за підрахунком суду з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 773,84 грн.

Також відповідно до п. 10.1 договору сторони погодили, що за прострочення термінів постачання товару понад 30 календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок штрафу в розмірі 15 % від вартості непоставленого товару на суму 108 787,75 грн., суд вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" та правової позиції Верховного Суду України вiд 06.06.2012 р. у справi № 6-49цс12, вiд 30.10.2013 р. у справi № 6-59цс13 застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання не передбачено законом, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, при тому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. У останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекотрейдінг" про стягнення 109 561, 59 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекотрейдінг" (04114, м. Київ, вул. Лісозахисна, буд. 11, копус Б, офіс 12, ідентифікаційний код 39215196) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 11/15, ідентифікаційний код 40081347) пеню у сумі 773 (сімсот сімдесят три) грн. 84 коп., штраф у сумі 108 787 (сто вісім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 75 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 643 (одна тисяча шістсот сорок три) грн. 42 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 березня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 27 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.