П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С.,
Ємця А.А.,
за участю представників:

позивача - Івченка С.П.,

відповідача - Глушпенка В.О., Ляха К.М.,

Генеральної прокуратури України - Скрипки М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі - ПрАТ «ММК») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 22 червня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 910/7780/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі - ПАТ «ММК») до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі - ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - державне підприємство «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»), про стягнення 71 934,16 грн,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ПАТ «ММК» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ДП «Донецька залізниця», правонаступником якого є ПАТ «Укрзалізниця», здійснювало перевезення вагонами антрациту від вантажовідправника позивачеві. Під час приймання вантажу було виявлено, що один із відправлених вагонів не прибув, про що складено комерційний акт. ПАТ «ММК» просило стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» заподіяні збитки у сумі 71 934,16 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22 червня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 листопада 2016 року судові рішення попередніх інстанцій залишено без змін.

У заяві про перегляд із підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ПрАТ «ММК» просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанови судів апеляційної та касаційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 4 серпня 2016 року у справі № 905/1021/16, від 31 жовтня 2016 року у справі № 905/780/16, від 9 листопада 2016 року у справі № 910/7846/16, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені у заяві обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява ПрАТ «ММК» не підлягає задоволенню.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що на виконання умов договору поставки від 30 грудня 2013 року № УПр14/28/162 ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» як вантажовідправником на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці за накладною від 25 липня 2014 року № 51567030 було відправлено вагони № 53520268, № 67873224, № 56175821 з вантажем антрацит.

Вантажоодержувачем за цією накладеною є ПАТ «ММК» (правонаступником якого є ПрАТ «ММК»).

24 жовтня 2015 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці комерційним актом БН № 724359/1285 засвідчено факт неприбуття вагону № 56175821.

Згідно з комерційним актом по відправці значаться 3 напіввагони із вантажем антрацит; фактично прибуло два напіввагони; вагон № 56175821 відчеплений без складання акта загальної форми.

Розмір шкоди, спричиненої внаслідок втрати вантажу у вагоні № 56175821, за розрахунком позивача становить 71 934,16 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що спірні правовідносини виникли між ПрАТ «ММК» як вантажоотримувачем і ДП «Донецька залізниця» як перевізником, позов заявлено до ПАТ «Українська залізниця» як до правонаступника ДП «Донецька залізниця». Водночас у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) відсутня інформація про припинення ДП «Донецька залізниця», що не свідчить про перехід усіх прав та обов'язків до ПАТ «Українська залізниця» як правонаступника. На час розгляду справи даних про проведення інвентаризації майна ДП «Донецька залізниця», складання актів інвентаризації майна, а також складання та затвердження передавальних і зведених актів для передачі майна від ДП «Донецька залізниця» до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» немає.

У справі № 905/1021/16, копію постанови в якій надано для порівняння, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення вартості недостачі вантажу під час перевезення ДП «Донецька залізниця» суд касаційної інстанції, погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення коштів, виходив із того, що ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця». В обґрунтування такого висновку суд послався, зокрема, на: витяг із Реєстру, згідно з яким до списку юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», віднесено ДП «Донецька залізниця»; передавальний акт від 5 серпня 2015 року, затверджений Міністром інфраструктури України 18 серпня 2015 року, за яким комісія з утворення ПАТ «Українська залізниця», керуючись ст. 107 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), підтверджує вартість і склад активів та зобов'язань ДП «Донецька залізниця». При цьому в акті визначено, що правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП «Донецька залізниця», розташованого на території проведення антитерористичної операції, не включається до зведених актів інвентаризації, а відображено в балансі та закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_11_12/pravo1/KP140604.html?pravo=1> «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі - Постанова № 604), а сам перелік їх наведено у балансі (звіт про фінансові результати).

У справі № 905/780/16 за позовом ПАТ «ММК» до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення вартості недостачі вантажу під час перевезення його ДП «Донецька залізниця» суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення коштів. Виходячи із положень ч. 6 ст. 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_12/ed_2015_03_02/pravo1/T124442.html?pravo=1>» (далі - Закон № 4442-VI), постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова № 200), а також факту реєстрації ПАТ «Українська залізниця», ст.ст. 1, 2 Статуту якого визначають положення щодо правонаступництва, суд дійшов висновку, що всі права та обов'язки ДП «Донецька залізниця» перейшли до його правонаступника - ПАТ «Українська залізниця». При цьому, суд зазначив, що ч. 6 ст. 2 Закону № 4442-VI має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер стосовно загальних норм ст.ст. 104 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843135/ed_2016_10_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 107 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843138/ed_2016_10_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, що вбачається із п. 2 Перехідних та прикінцевих положень цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_85/ed_2015_03_02/pravo1/T124442.html?pravo=1>. Зазначена норма не покладає факт правонаступництва створеного ПАТ «Українська залізниця» за правами та обов'язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення зазначених підприємств, у тому числі й ДП «Донецька залізниця». Системний аналіз ч.ч. 3, 9 ст. 2 Закону № 4442-VI та послідовності дій зі створення ПАТ «Українська залізниця», визначених Постановою № 200 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_08_05/pravo1/KP140200.html?pravo=1>, дає підстави для висновку, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися ПАТ «Українська залізниця» (у тому числі складання відповідних передавальних актів і формування статутного фонду), мало хронологічно передувати державній реєстрації їх правонаступника (ПАТ «Українська залізниця»), тобто моменту набуття ним статусу суб'єкта правовідносин у розумінні ст.ст. 91 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843122/ed_2016_10_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 92 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843123/ed_2016_10_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>. Крім того, правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» підтверджується витягом із Реєстру, відповідно до якого до списку юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», віднесено ДП «Донецька залізниця». Аналогічних висновків дійшов суд касаційної інстанції у справі № 910/7846/16, копію постанови в якій надано для порівняння.

Викладене свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України виходить із такого.

Законом № 4442-VI визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Зазначений Закон містить такі положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 4442-VI встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до Закону № 4442-VI та на виконання його вимог Постановою № 200 утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено й ДП «Донецька залізниця».

Пунктом 2 Постанови № 200 встановлено, що статутний капітал ПАТ «Українська залізниця» формується шляхом внесення до нього майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання згідно із Законом № 4442-VI, та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

За змістом п. 5 Постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

У межах своїх повноважень та на часткову зміну п. 5 Постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову № 604, згідно з якою майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови.

Згідно з п. 2 Постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції доручено провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Реєстрі.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755-IV) у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації ПАТ «Українська залізниця», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема, внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 10 Закону № 755-IV в чинній редакції.

При розгляді справи, про перегляд судових рішень у якій подано заяву, судами попередніх інстанцій встановлено, що в Реєстрі міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у Реєстрі немає. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас у цьому Реєстрі наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки на ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з ч. 1 ст. 11126 ГПК Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

З огляду на викладене заява ПрАТ «ММК» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 22 червня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 910/7780/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 11123 , 11124 , 11126 ГПК, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 22 червня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 910/7780/16.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 11116 ГПК.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді:І.С. Берднік
А.А. Ємець