РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017Справа №910/32695/15

За позовом Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні"
до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про зобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:Рубан Н.Б. - представник за довіреністю;
від відповідача:Никеруй Т.М. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне виробниче підприємство " Комсомольськтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списати Комунальному виробничому підприємству " Комсомольськтеплоенерго" 779 616, 44 грн. штрафних санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.15 р. у справі № 18/1803/12.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 року, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 року, позов задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2017 року Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016року та рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 р. у справі № 910/32695/15 скасовано. Справу скеровано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/313 від 30.01.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 30.01.2017 року справу № 910/32695/15 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 року справу № 910/32695/15 призначено до розгляду у судовому засіданні 03.03.2017 року.

Судом прийнято до уваги, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи відповідно до вимог статті 111 №І ГПК України. У якості фактів, які повинні бути досліджені судом під час нового розгляду спору по даній справі є:

- встановлення того, що на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - 06.06.2015 року, у позивача існувала заборгованість по оплаті природного газу, погашення якої відбувалося у визначений законом період протягом червня - вересня 2015 року.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, і судом з урахуванням вимог ст.ст. 4І, 4і ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

У судовому засіданні 03.03.2017 року представник позивача на заявленому позові наполягав, надав пояснення по справі та усно повідомив суд про те, що підприємство змінило найменування на Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго".

Представник відповідача проти позову заперечував, надав усні та письмові пояснення.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 22.03.2017 року.

22.03.2017 року позивач звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позивачем у справі Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго", мотивуючи свою заяву наступними фактичними даними:

- Постановою Верховної ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19.05.2016 року № 1377-VІІІ, місто Комсомольськ перейменовано на місто Горішні Плавні;

- Рішенням 12 сесії сьомого скликання Комсомольської міської ради Полтавської області від 21.06.2016 року Комсомольська міська рада перейменована на Горішньоплавнінську міську раду;

- Рішенням Горішньоплавської міської ради від 12.07.2016 року Комунальне виробниче підприємство "Комсомольськтеплоенерго" перейменовано на Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м. Горішні Плавні та затверджено нову редакцію статуту підприємства.

За приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи постанови про перейменування міста, копії рішення про перейменування міської ради, копії рішення про перейменування підприємства та копії витягу із держреєстру, суд дійшов висновку, що позивачем у справі є Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго".

Безпосередньо у засіданні 22.03.2017 року представник позивача наполягав на позові.

Представник відповідача позов не визнавав, надав усні пояснення.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.03.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.11.2012 у справі №18/1803/12, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.01.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2013, позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального виробничого підприємства "Комсомольськтеплоенерго" задоволено частково, стягнуто з КВП "Комсомольськтеплоенерго" на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" 2 467 358, 68 грн. основного боргу за спожитий природний газ, який використовувався для надання послуг з опалення та гарячого водопостачання населенню, згідно Договору № 14/2381/11 від 30.09.2010, 568 422, 56 грн. пені, 57 665, 19 грн. інфляційних, 141 054, 78 грн. 3% річних, 1 336 267, 37 грн. штрафу та 64 380, 00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.06.2013 наказ у справі № 18/1803/12 був визнаний таким, що частково не підлягає виконанню, а саме: в частині стягнення 2 467 358, 68 грн. основного боргу.

Листом від 07.07.2015 № 3381, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач звернувся до відповідача з повідомленням про відсутність заборгованості за природний газ, зокрема, за Договором № 14/2381/11 від 30.09.2010 в сумі 779 616,44 грн. та з проханням списати пеню, штрафні та фінансові санкції за вказаним договором на підставі п. 13 Закону України №423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної компанії "Нафтогаз України", тобто списати в порядку ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" нараховані за прострочення по оплаті поставленого згідно договору №14/2381/1 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 у жовтні 2011 - червні 2012 року природного газу 779 616, 44 грн. залишку штрафних санкцій, стягнутих з КВП "Комсомльськтеплоенерго" за рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.11.2012 у справі № 18/1803/12.

Як вбачається із доводів, наведених у позовній заяві, 17.11.2015 року листом Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовило Комунальному виробничому підприємству "Комсомольськтеплоенерго" у списанні штрафних санкцій, передбачених Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 423-VIII від 14.05.2015 року.

Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010, який втратив чинність з 01.10.2015 згідно із Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015, був чинним на момент існування спірних правовідносин та визначав правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 14.05.2015, який набрав чинності 06.06.2015, статтю 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" було доповнено частиною 13 такого змісту:

"Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін. Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України."

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом міністрів України, а необхідними умовами для списання штрафу є:

- наявність заборгованості за природний газ спожитий до 01.01.2014 року, що залишилася непогашеною на день набрання Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (06.06.2015 року);

- погашення такої заборгованості позивачем протягом трьох місяців з дня набрання Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" чинності (06.06.2015 року);

- наявність заборгованості за природний газ спожитий в період з 01.01.2014 року до 31.12.2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду).

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість за спожитий природний газ та частково штрафні санкції, стягнуті з Позивача рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 18/1803/12, сплачені позивачем відповідно до платіжних доручень - № 1465 від 26.07.2013 року на суму 40 000, 00 грн.; № 1471 від 30.07.2013 року на суму 60 000, 00 грн., № 1664 від 30.08.2013 року на суму 20 000, 00 грн. та № 9 від 30.12.2014 року на суму 2 461 411, 44 грн., копії яких наявні в матеріалах справи, тобто до набрання Законом № 423-VIII законної сили.

Проте, на момент звернення позивача із позовом до суду у нього перед відповідачем існувало зобов'язання щодо виплати залишку штрафу, стягнутого рішенням суду від 29.11.2012 року у справі № 18/1803/12 за прострочення виконання ним грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 року № 14/2381/11 у розмірі 704 305, 31 грн.

Відповідно до ухвали господарського суду Полтавськоїобласті від 06.06.2013 року (до набрання чинності змін до Закону України № 423-VІІ) у справі № 18/1803/12 визнано таким, що частково не підлягає виконанню наказ Господарського суду Полтавської області від 28.05.2012 року у частині стягнення 2 467 358, 68 грн. основного боргу, який було погашено26.12.2012 року.

Отде, відповідно до судових актів у справі № 18/1803/12, які набрали законної сили, копії яких наявні у матеріалах справи № 910/32695/15, сума боргу за спожитий газ до 01.01.2014 року була погашена ще 26.12.2012 року, а відповідно до акту звіряння розрахунків від 03.02.2016 року непогашеним залишився штраф у розмірі 704 305, 31 грн.

Списання теплогенеруючим та/або теплопостачальним організаціям пені, штрафних санкцій, які нараховані на заборгованість за природний газ, може бути здійснене виключно у разі виконання усіх вказаних вище умов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи відсутність станом на 06.06.2015 року основного боргу за спожитий до 01.01.2014 року природний газ та відсутність між сторонами цього спору правовідносин з реструктуризації боргу, спожитого в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З урахуванням загальних правил розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуально кодексу України, витрати зі сплати судового збору підлягають наступному розподілу:

- судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн. за подання позовної заяви - на позивача Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м. Горішні Плавні";

- судовий збір у розмірі 1 515, 80 грн. за подання апеляційної скарги - на позивача Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" на користь відповідача Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

- судовий збір у розмірі 1 653, 60 грн. за подання касаційної скарги - на позивача Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" на користь відповідача Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" відмовити

2. Стягнути з Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" (39800, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вул. Молодіжна, 8; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) судовий збір у розмірі 1 515, 80 грн. за подання апеляційної скарги та судовий збір у розмірі 1 653, 60 грн. за подання касаційної скарги. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 27.03.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко