ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. Справа № 922/532/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача не зявився;

1-го відповідача ОСОБА_1 на підставі довіреності від 05.10.2015р. №5-Д;

2-го відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка", м.Харків, (вх. №676 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства "КОЛОС", Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне,

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка", м. Харків,

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізінг", м. Харків,

про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "КОЛОС" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізінг" про визнання права власності на стрілочний перевід №1 та стрілочний перевід №2, що є частинами залізничної гілки, яка входить до складу маслоекстракційного заводу насіння соняшника загальною площею11 740,20кв.м., що розташований за адресою: смт Пересічна, Дергачівський район, Харківська область, вул.Центральна,буд.1, що належить ПрАТ "КОЛОС" відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.02.2012р., серія САС №223781; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2013р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю БМВ Лізінг та Товариством з обмеженою відповідністю Березовка, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 за реєстровим №4197 (т.1 а.с.4-157).

Разом з позовною заявою позивачем було подано до місцевого господарського суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд до моменту вирішення господарського спору по суті та набрання відповідним рішенням законної сили вжити заходів до забезпечення позову ПрАТ "КОЛОС" наступним шляхом:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка продавати, дарувати, міняти (обмінювати), передавати як вклад (внесок) до статутного капіталу, пайового фонду юридичної особи, в просте товариство, в спільну діяльність, та іншим чином відчужувати, передавати в управління, в користування (оренду, ренту, позичку, сервітут, експлуатацію тощо), передавати в іпотеку (заставу) та іншим чином обтяжувати - під'їзні залізничні колії загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, які знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2013р., реєстровий №4197, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 20, а також вчиняти інші дії, наслідком яких може бути припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Березовка () та/або виникнення речових прав інших осіб та їх обтяжень на вказані під'їзні залізничні колії.

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка вчиняти прямо або опосередковано дії (зокрема, пломбування, демонтаж, розкомплектування, інше механічне втручання), що можуть мати наслідком зміну технічного стану або складу, інших змін під'їзних залізничних колій загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, що знаходяться за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка () відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2013р., реєстровий №4197, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 20 (т.1 а.с.159-180).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 (суддя Прохоров С.А.) задоволено заяву ПрАТ "КОЛОС" про забезпечення позову.

Ухвалено, що до вирішення спору по суті у справі № 922/532/17: заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка продавати, дарувати, міняти (обмінювати), передавати як вклад (внесок) до статутного капіталу, пайового фонду юридичної особи, в просте товариство, в спільну діяльність, та іншим чином відчужувати, передавати в управління, в користування (оренду, ренту, позичку, сервітут, експлуатацію тощо), передавати в іпотеку (заставу) та іншим чином обтяжувати - під'їзні залізничні колії загальною довжиною 5024,8 погонних метрів, що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2013р., реєстровий № 4197, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 20, а також вчиняти інші дії, наслідком яких може бути припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Березовка та/або виникнення речових прав інших осіб та їх обтяжень на вказані під'їзні залізничні колії; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка вчиняти прямо або опосередковано дії (зокрема, пломбування, демонтаж, розкомплектування, інше механічне втручання), що можуть мати наслідком зміну технічного стану або складу, інших змін під'їзних залізничних колій загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, що знаходяться за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Березовка відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2013р., реєстровий №4197, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 20.

Ухвалено, що стягувачем за цією ухвалою є Приватне акціонерне товариство "КОЛОС" (62364, Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, вул. Центральна, 1, ); боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Березовка.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Березовка" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17; судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, оскаржувана ухвали прийнята місцевим господарським судом всупереч приписам господарського процесуального законодавства, оскільки була прийнята на стадії підготовки справи до розгляду без виклику сторін, без витребування документів у сторін та без уточнення обставин справи; в мотивувальній частині ухвали, місцевим господарським судом не було зазначено, який саме доказ, наданий позивачем був досліджений та чи був цей доказ належним та допустимим, та які саме обставини справи підтверджуються цим доказом та чи підтверджують ці докази доводи, викладені позивачем у заяві. Крім того, як зазначає апелянт, задовольняючи заяву Приватного акціонерного товариства "КОЛОС", місцевим господарським судом було порушено принцип збалансованості, адекватності та розумності захисту інтересів позивача та обмеження прав 1-го відповідача (апелянта), оскільки предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсним договору та визнання права власності на стрілочний перевід №1, довжиною 4,12 метри, що складають частину стрілочного переводу №1 від сигнального знаку Межа підїзної колії (від стику рамних рейок) до вістря гостряка та стрілочного переводу №1, довжиною 4,28 метри, що складають частину стрілочного переводу №2 від сигнального знаку Межа підїзної колії (від стику рамних рейок) до вістря гостряка №2 від стиків рамних рейок стрілочних переводів до вістря гостряка, а заборону було накладено на майно ТОВ Березовка у повному обсязі, а саме відносно залізничний колій загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, що свідчить про порушення приписів статті 321 Цивільного кодексу України та статті 41 Конституції України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 16.03.2017р.

16.03.2017р. першим відповідачем подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№2861), в яких просить у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" відмовити, ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 16.03.2017р. представник позивача заявила клопотання про витребування доказів (вх.№2864 від 16.03.2017р.), в якому просила суд витребувати у першого відповідача річну фінансову звітність підприємства з відміткою про її надання до податкового органу. Крім того, представник позивача заявила клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р. задоволено клопотання позивача - Приватного акціонерного товариства "КОЛОС" про продовження строку розгляду скарги; продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено розгляд справи на 22.03.2017р.

22.03.2017р. позивачем подано до апеляційного господарського суду письмове обґрунтування до клопотання про витребування доказів (вх.№3142).

22.03.2017р. позивачем подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№3143), в яких просить у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" відмовити, ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 22.03.2017р. представники позивача підтримали подане клопотання про витребування доказів (вх.№2864 від 16.03.2017р.) з урахуванням письмового обґрунтування до вказаного клопотання (вх.№3142 від 22.03.2017р.), в якому просили суд витребувати у першого відповідача річну фінансову звітність підприємства з відміткою про її надання до податкового органу. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017р. відкладено розгляд справи на 30.03.2017р.

30.03.2017р. позивачем подано до апеляційного господарького суду клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розггляду справи (вх.№3428, вх.№3429).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17. Також, представник апелянта заперечила проти задоволення клопотання позивача про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи відмовляє в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України, прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторін добросовісно користуватись наданими їм процесуальними правами.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зважаючи на те, що відповідно до положень статті 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається у 15 денний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, строк розгляду апеляційної скарги вже було продовжено на 15 днів за клопотанням позивача, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представника позивача - Приватного акціонерного товариства "КОЛОС" не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Що стосується клопотання позивача про витребування у першого відповідача річної фінансової звітності підприємства з відміткою про її надання до податкового органу, колегія суддів відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що згідно з частиною 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3,4,6,8 і 11 статті 65 Господарського процесуального кодексу України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 Господарського процесуального кодексу України, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду. Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповідних доказів; докази з'явилися після розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав щодо необхідності витребування та дослідження вказаних доказів, як таких що є необхідними для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, та не обґрунтовано неможливості подання вказаного клопотання про витребування доказів до місцевого господарського суду першої інстанції, що на думку колегії суддів є затягуванням розгляду справи.

Враховуючи, що строки розгляду апеляційної скарги у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України закінчуються, зважаючи на те, що явка представників сторін не була визнана обовязковою та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Стаття 66 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову (надалі Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Судова колегія також зауважує, що пунктом 1 Постанови, встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Як було зазначено вище, предметом позову ПрАТ "КОЛОС" є визнання недійсним вищезазначеного договору та визнання права власності на стрілочний перевід №1, довжиною 4,12 метри, що складають частину стрілочного переводу №1 від сигнального знаку Межа підїзної колії (від стику рамних рейок) до вістря гостряка та стрілочного переводу №1, довжиною 4,28 метри, що складають частину стрілочного переводу №2 від сигнального знаку Межа підїзної колії (від стику рамних рейок) до вістря гостряка №2 від стиків рамних рейок стрілочних переводів до вістря гостряка, які на думку позивача було протиправно включено до складу обєкту нерухомого майна, який було продано за оспорюваним договором.

На підтвердження належності вищезазначених стрілочних переводів позивачем було надано до матеріалів справи копію свідоцтва про право власності не нерухоме майно, яке розташоване за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Пересічна, вул. Центральна, б № 1 від 17.02.2012р. виданого на підставі Рішення Виконкому Пересічанської селищної ради № 22 від 16.02.2012р. (т.1 а.с. 16), доповнення до свідоцтва про право власності (т.1 а.с.17) з яких вбачається, що ПрАТ "Колос" належить підїзна колія.

Відповідно до наданої позивачем до матеріалів справи пояснювальної записки до Технічного паспорту залізничної підїзної колії ПрАТ "Колос" по станції Шпаківка Південної залізниці 01-13- СМП-164-ТП (т.1 а.с. 21-26) та масштабного плану підїзної колії М:1:1000 (т. 1 а.с.27), ПрАТ "Колос" належать підїзна колія, межею якої є сигнальні знаки Межа підїзної колії, що встановлені напроти стиків рамних рейок стрілок № 1 і № 2, в склад якої входять підїзні колії за №№ 1,2,3,4. Межею підїзної колії підприємства є сигнальні знаки Межа підїзної колії, що встановлені навпроти стиків рамних рейок стрілок №1 і №2.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю БМВ Лізінг (продавець) та Товариством з обмеженою відповідністю Березовка (покупець) було укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна (т.1 а.с.38-39) (надалі Договір купівлі-продажу ), відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність підїдні залізничні колії загальною довжиною 5 024,8 п.м. (далі-залізничні колії), що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вулиця Березівська, будинок 1-Б. Продаж залізничних колій здійснюється за суму 447 000,60грн. (пункт 2.1. Договору купівлі-продажу).

З наявної в матеріалах справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2013р. №10484410 (т.1 а.с.41) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Березівка набуло право власності на підїзні залізничні колії, які знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, сщ. Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б, загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна №4197 від 08.10.2013р., який на даний час в судовому порядку не визнано недійсним (т.1 а.с.38-39).

Склад підїзної залізничної копії підтверджується Технічним паспортом підїзної залізничної колії ТОВ Березівка на ст. Шпаківка Південної залізниці (арх. № 312/15) (т.1 а.с.42-60) (надалі Технічний паспорт), з якого вбачається, що підїзна колія ТОВ Березівка складається з:

- ходової колії № 1, від ізольованого стику маневрового світлофора МБ через стрілки 1,2,13,5 до стику рамної рейки стрілочного переводу 5, загальною довжиною -3363,30м, примикає до ст. Шпаківка стрілочним переводом 13 до ділянки колії між стрілками 11 та 17. Знак Межа підїзної колії встановлено на відстані 169,30м. від вістря вістряка стрілочного переводу 13. По існуючій колії повна довжина -3176,80м., корисна, з заняттям стрілок 1,2,13,5 3176м.

- виставочної колії № 5, по станції Шпаківка Південої залізниці від стику хвоста хрестовини стрілочного переводу № 21 до стику рамної рейки стрілочного переводу 26 примикає до ст. Шпаківка, з одного боку стрілочним переводом 21-до ділянки колії між стрілочними переводами 17 та 25 . Знак Межа підїзної колії встановлено на відстані 30.6 м. від вістря стрілочного переводу 21.З другого боку, через стрілочний перевід 26, стрілочним переводом 24 до прийомо-відправочної колії ІІІ. Знак Межа підїзної колії встановлено на відстані 84.5м. від вістря стрілочного переводу 24. Стрілки 21,26 власність ПЧ-7 Південної залізниці. По всій довжині колії накладки, які скріплюють рейки, демонтовані. Повна довжина 969.60м., корисна 849.00м.

- уловлюючої колії 8,

- витяжного тупика колії 11, вантажно-вивантажувальної колії 4, обгінної колії 5.

Межею підїзної ходової залізничної колії 1 є сигнальний знак Межа підїзної залізничної колії, який встановлено проти ізольованого стику маневрового світлофору МБ на відстані 4.2м. від вістря вістряка стрілки 9 по рамній рейці.

До колії 1 примикає, серед інших, підїзна залізнична колія ПрАТ Колос стрілками № 1ПК 20+84,00 та № 2 ПК 21 +56,10, які є власністю ПрАТ Колос. Межею виставочної колії 5 по ст. Шпаківка Південної залізниці з одного боку, є сигнальний знак Межа підїзної залізничної колії, який встановлено проти стику хвоста хрестовини на відстані 30,60 м. від вістря вістряка стрілочного переводу №21, а з другого боку є сигнальний знак Межа підїзної залізничної колії, який встановлено проти стику рамної рейки на відстані 4.3 м. від вістря вістряка стрілочного переводу №26.

З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип правомірності правочину встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає, що за загальними нормами чинного законодавства, подання відповідного позову не зупиняє дію оскаржуваного договору та до прийняття відповідного рішення по справі та набрання ним чинності договір є дійсним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що заходи до забезпечення позову, які було застосовано судом, узгоджуються з позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, оскільки позивачем не обґрунтовано, а судом першої інстанції не встановлено, яким чином відсутність вжитих судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на залізничні колії загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору в частині визнання права власності тільки на стрілочний перевід №1 та стрілочний перевід №2. Окрім того, заборона відповідачу користуватися належним йому майном, в тому числі укладати договори з третіми особами стосовно цього майна, є порушенням права відповідача володіння, користування і розпорядження своєю власністю, закріпленого статтею 41 Конституціїї України.

З матеріалів справи також вбачається, що в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивач посилався на те, що 1-им відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Березовка на даний час вчиняться дії, спрямовані на унеможливлення виконання судового рішення у справі, ще до його прийняття, шляхом відчуження належної йому під'їзні залізничні колії загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, яка знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б (що підтверджується наданою до матеріалів справи роздруківкою з сайту http:/objava.kharkov.ua/realty/12454.html ) (т.1 а.с.164).

Колегія суддів зазначає, що у вказаному оголошенні не зазначено найменування юридичної особи, якою було подано зазначене оголошення, та у судових засіданнях Харківського апеляційного господарського суду представник апелянта також неодноразово наголошував на тому, що органами управління ТОВ Березовка рішення щодо відчуження під'їзних залізничних колії не приймалось, отже даний доказ не може бути прийнятий колегією суддів до уваги.

Окрім того колегія суддів зазначає, що доводи позивача щодо того, що ТОВ Березовка було заборонено ПрАТ КОЛОС експлуатувати під'їзну залізничну колію при наявності чинних прав ПрАТ КОЛОС на вказану колію, спростовуються матеріалами справи, а саме наявним в матеріалах листом за вих.№2-04 від 17.04.2015р., яким директором ТОВ Березівка було повідомлено ПрАТ Колос про те, що підїзна залізнична колія, що експлуатується ПрАТ Колос є аварійною та для подальшого її експлуатування потребується відстеження та підтримання її технічного стану, вимагали зупинити рух на підїзній залізничній колії для запобігання виникнення нещасних випадків та аварій (т.1 а.с.165).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що фактично, при зверненні до суду з заявою (клопотанням) про забезпечення позову, позивач послався лише на ймовірне вчинення 1-им відповідачем дій спрямованих на відчуження належної йому під'їзні залізничні колії загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів, яке не підтверджується належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доводи позивача щодо заборони експлуатації під'їзної залізничної колії спростовуються матеріалами справи, та будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що невжиття заявлених заходів до забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, ПрАТ КОЛОС надано не було.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Проте, у даному випадку, накладення арешту на майно апелянта у повному обсязі (а саме, підїзних залізничних колії загальною довжиною 5 024,8 погонних метрів) та заборона вчиняти прямо або опосередковано будь-які які мають на меті механічне втручання, може призвести до перешкоджання здійснення 1-им відповідачем господарської діяльності та порушення Правил обслуговування залізничних підїзних колій (статті 12, 64-77 Статуту) затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, у вигляді порушення правил безпеки експлуатації підїзних залізничних колій.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта щодо того, що оскаржувана ухвала була прийнята всупереч приписам господарського процесуального законодавства, оскільки була винесена без виклику сторін, оскільки питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки (пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16).

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" підлягає задоволенню, а на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п.2, 3 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. у справі №922/532/17 скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "КОЛОС" про забезпечення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КОЛОС" (62364, Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, вул.Центральна,1, КОД ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка" (61145, м.Харків, вул.Новгородська, 3-а, офіс 312, КОД ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 600,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області відати відповідний судовий наказ.

Повний текст постанови складено 31 "березня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.