Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" березня 2017 р. Справа № 906/41/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Вихристюк О.Л. прокурор, посв. №043741 від 14.07.2016р.

від відповідача: -1: Поліщук В.А. селищний голова (в засіданні суду 13.03.17р.)

від відповідача-2: не прибув

від третьої особи: не прибув

В засіданні суду 13.03.2017р. оголошувалась перерва до 17.03.2017р. до 14:30 згідно ст. 77 ГПК України.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Виконувача обов'язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир)

до 1. Городоцької сільської ради (с. Городок, Ружинського р-ну, Житомирської обл.)

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (м. Погребище, Вінницької області)

про визнання незаконним та скасування рішення 7 сесії 7 скликання від 17.06.2016р., визнання недійсним договору оренди від 14.07.2016р. та зобов'язання повернути орендоване нерухоме майно

Виконувач обов'язків керівника Бердичівської місцевої прокуратури просить в судовому порядку визнати незаконним та скасувати рішення 7 сесії 7 скликання від 17.06.2016р., визнати недійсним договір оренди від 14.07.2016р. гідроспоруди (дамби №1), укладений між Городоцькою сільською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та зобов'язати орендаря повернути нерухоме майно орендодавцю.

Незаконність рішення Городоцької сільської ради 7 сесії 7 скликання від 17.06.2016р. прокурор пов'язує з його невідповідністю вимогам ст.ст. 7 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки сільською радою не розроблялось та не затверджувалось Положення про порядок надання в оренду комунального майна , тоді як об'єкти, що перебувають у комунальній власності , надаються в оренду виключно за наслідками проведення конкурсу. Натомість за цим рішенням в оренду надано гідроспоруду (дамби №1) поза конкурсом , що позбавило інших учасників взяти в ньому участь. Передача в оренду гідротехнічної споруди без проведення конкурсу , позбавляє можливості інших осіб взяти в користування земельну ділянку водного фонду , оскільки гідротехнічної споруди є її невід'ємною частиною ( ч. 1 ст. 58 ВК України, ст. 134 ЗК України). Оскільки договір оренди від 14.07.2016р. гідроспоруди (дамби №1) укладено на підставі незаконного рішення сільської ради, доводить прокурор, останній підлягає визнанню недійсним із одночасним застосуванням наслідків недійсності ( ст. 207 ГК України, ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 236 ЦК України). Крім того, доводить прокурор, передача в оренду комунального майна (гідротехнічної споруди) без проведення конкурсу, призвела до ненадходження до бюджету сільської ради значних коштів, які в подальшому можна використати на потреби громади.

Ухвалою від 06.01.2017р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті 16.07.2017р. прокурор предмет та підстави позову не змінено.

В ході судового вирішення спору прокурор наполягав на обґрунтованості позову та наявності підстав для його задоволення.

Представник відповідача-1 в засіданнях суду 16.02.2017р. та 13.03.2017р. проти позову заперечувала з таких підстав: відсутність Положення про порядок надання в оренду комунального майна не є підставою для скасування рішення ради 7-ї сесії 7-го скликання 17.06.2016р., оскільки ним затверджено також звіт про ринкову вартість гідротехнічної споруди; підстави для визнання недійсним договору оренди відсутні, оскільки лише відповідач-2 єдина , яка звернулася до сільської ради з наміром взяти в оренду гідроспоруду; інші особи не звертались, що свідчить про те, що права третіх осіб не були порушені, і навпаки, надання в оренду гідроспоруди відповідачу-2 надасть можливість поповнити бюджет сільської ради за рахунок орендних платежів.

Відповідач-2 Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 відзиву на позов не подала, участі в змагальному процесі не брала, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 63, 73).

Третя особа Житомирська ОДА просила суд розглядати справу без її участі, а також надала докази розгляду звернення відповідача-2 щодо надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду та водного об'єкта в оренду орієнтовною площею 33, 5440 га (водне плесо - 31,0607 га) (а.с. 74-77).

В ході судового вирішення спору, господарський суд з урахуванням ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, створив учасникам судового процесу створив необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, в засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частину рішення про часткове задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2014р. Городоцька сільська рада Ружинського району розмістила оголошення в газеті "Ружинська земля" за №6 (9752) із зазначенням наступної інформації: "На території Городоцької сільської ради виявлено безгосподарське майно - дамба №1 по вул. Колгоспна, дамба №2 по вул. Лісова, дороги з твердим покриттям (шосейні) - 5 км., клуб, свердловина та водонапірна вежа по вул. Шкільна, водогін протяжністю 2 км. Власнику звернутися у Городоцьку сільську раду" (а.с. 17).

Рішенням Городоцької сільської ради Ружинського району 44 сесії 6 скликання від 31.03.2015р. на підставі ст. 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" було прийнято на баланс Городоцької сільської ради об'єкти: гідроспоруда (дамба №1) по вул. Колгоспна, на суму 20456, 00 грн. та гідроспоруда (дамба №2) по вул. Лісова, на суму 6819, 00 грн. (а.с. 16).

23.02.2016р. до Городоцької сільської ради звернулась Фізична особа -підприємець ОСОБА_4 із заявою про надання їй в оренду гідроспоруду в с. Городок , по вул. Колгоспній, 1 (а.с. 20).

20.04.2016р. Городоцька сільська рада зареєструвала право комунальної власності на об'єкт нерухомого майна - гідроспоруду, що розташована за адресою: Житомирська обл., Ружинський р-н, с. Городок, вул. Колгоспна, буд.1 , реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2, номер запису про право власності - 14300513 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 25).

17.06.2016р. відбулась 7 сесія 7 скликання Городоцької сільської ради Ружинського району , на якій прийнято рішення "Про затвердження ринкової вартості та надання в оренду гідроспоруди (дамби №1) розташованої в с. Городок по вул. Колгоспна" з такою констатуючою частиною:

1. Затвердити звіт про ринкову вартість гідроспоруди (дамби №1), розташованої в с. Городок по вул. Колгоспна Ружинського району Житомирської області.

2. Надати в оренду ФОП ОСОБА_4 гідроспоруду (дамбу №1), що розташована в с. Городок по вул. колгоспна Ружинського району Житомирської області, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування.

3. Орендну плату встановити в розмірі 50% від її ринкової вартості згідно методики розрахунку.

4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію "З питань соціально-економічного розвитку села екології і земельних ресурсів" ( далі - Рішення ради щодо оренди) (а.с. 18).

14 липня 2016р. між Городоцькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (як орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (як орендар) укладено Договір оренди гідротехнічної споруди, відповідно до якого орендодавець згідно рішення сьомої сесії сьомого скликання Городоцької сільської ради передав, а орендар прийняла у строкове платне користування комунальне майно - гідроспоруду, яка знаходиться у межах водного об'єкта на території Городоцької сцільської ради Ружинського району за адресою: с. Городок, вулиця Колгоспна, 1 (один) Ружинського району Житомирської області. Дане майно перебуває на балансі городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14300513, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2, вартість якого визначена згідно із звітом про оцінку на 08 червня 2016р., становить за незалежною оцінкою 20692 (двадцять тисяч шістсот дев'яносто дві) грн. (надалі за текстом - Договір оренди) (а.с. 21-22).

За умовами п. 1.2. Договору оренди передбачено, що майно передається в оренду з метою підняття рівня води у ставу та регулювання руслового стоку.

Умови передачі орендованого майна орендарю сторони визначили у розділі 2 Договору оренди.

Згідно п. 3.1. Договору оренди передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням сьомої сесії сьомого скликання Городоцької сільської ради від 17.06.2016р. і становить 10346 гривень в рік (згідно розрахунку).

Обов'язки орендаря, права орендаря, права орендодавця, обов'язки орендодавця, відповідальність і вирішення спорів сторони визначили у розділах 5-9 Договору оренди.

У п. 10.1. Договору оренди сторони погодили строк договору - 49 (сорок дев'ять) років.

Розрахунок орендної плати за оренду гідроспоруди №1 сторони встановили у відсотковому співвідношенні від залишкової вартості основних фондів, яка становить 20682 грн., орендна ставка складає 50 (п'ятдесят) % згідно методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішення сьомої сесії сьомого скликання Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 17.06.2016р. (а. с. 23).

14.07.2016р. за актом прийому-передачі гідроспоруди №1, орендодавець передав орендарю об'єкт оренди (а.с. 24).

Як визнала Городоцька сільська рада, Положення про порядок передачі в оренду майна комунальної власності та Методика розрахунку орендної плати на майно, що перебуває у комунальній власності громади, рішенням сільської ради не затверджувались, в тому числі, на 7 сесії 7 скликання сільської ради , яка відбулась 17.06.2016р. (а. с. 19).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, на підставі ст.ст. 4-7, 33, 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку позовні вимоги прокурора задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною третьою згаданої статті передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Згідно з ч.2 ст.29 ГПК України прокурор набуває статусу позивача за позовом, поданим в інтересах держави у разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Статтею 10 Закону України "Про місце самоврядування в Україні" № 280/97-ВР ( далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють їх від імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Територіальна громада - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах , зокрема, села, що є самостійною адміністративно-територіальною одиницею ( ст.1 № 280/97-ВР ).

Відповідно до статті 172 ЦК територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

Відтак, територіальна громада як власник об'єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Так, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Отже, Городоцька сільська рада, представляючи територіальну громаду села Городок, діє в її інтересах як суспільних ( п.3.2 мотив. частини Рішення КСУ від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 у справі N 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес).

Європейський суд з прав людини у п. 54 рішенні від 02.11.2004 р. у справі «Трегубенко проти України» категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Тому правильне застосування Городоцькою сільською радою законодавства у сфері розпорядження комунальним майном незаперечно становить суспільний інтерес.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97-ВР акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З 20.04.2016р. гідроспоруда (дамба №1) є об'єктом права комунальної власності, і це право не оспорюється (а. с. 25).

Відповідно до приписів частини 5 статті 16 Закону № 280/97-ВР від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 Закону № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності, зокрема, щодо розпорядження об'єктами права комунальної власності шляхом надання їх в оренду юридичним та фізичним особам.

Отже, правомочності щодо розпорядження об'єктами права комунальної власності, у тому числі й передачі їх у тимчасове користування юридичним та фізичним особам, належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Городоцька сільська рада.

Згідно ст. 11 ЦК України, акти органів місцевого самоврядування, є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків стосовно об'єктів цивільних прав.

На підставі Рішення ради щодо оренди укладено Договір оренди.

Загальні правові засади визнання правочину недійсним визначено у статті 215 ЦК , частиною 1 якої передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу .

Статтею 207 ГК України визначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Згідно зі статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України.

Правовідносини щодо передачі комунального майна у користування регулюються вимогами Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-ХІІ ( далі - Закон № 2269-ХІІ).

Статтею 5 Закону № 2269-ХІІ визначено, що орендодавцями майна, яке перебуває у комунальній власності, є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном.

Об'єктами оренди, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2269-ХІІ , може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 2269-ХІІ не можуть бути об'єктами оренди, зокрема акваторії портів, гідрографічні споруди, захисні гідроспоруди (греблі, дамби, вали, моли, насипи).

Таким чином, здійснення Городоцькою сільською радою права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може бути оцінено як вираження волі територіальної громади.

З огляду на викладене Договір оренди не відповідає вимогам Закону № 2269-ХІІ, що є підставою для визнання його недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України

Згідно з частиною 1 статті 236 ЦК правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким із моменту його вчинення.

Разом із тим частиною 3 статті 207 ГК передбачено, що господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. Якщо ж за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним з моменту його виникнення і припиняється на майбутнє, а не з моменту укладення.

Фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення.

Виходячи із викладеного, Договір оренди є недійсним на майбутнє ( відповідна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 19.10.16р. у господарській справі 910/21153/14, № в реєстрі 62394955).

За змістом вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування повинні діяти виключено в межах закону.

Однак, приймаючи Рішення ради щодо оренди, на підставі якого укладено Договір оренди, Городоцька сільська рада діяла всупереч вимогам Закону № 280/97-ВР, Закону № 2269-ХІІ, а відтак і статті 19 Конституції України.

У зв'язку з наведеним Рішення ради щодо оренди в частині п.п. 2 та 3 є незаконним. В частині п.п. 1 та 4 останнє не суперечить вимогам Закону № 280/97-ВР, оскільки Городоцька сільська рада вправі затверджувати звіт про ринкову вартість об'єкта права комунальної власності та контролювати стан виконання прийнятого рішення.

Суд, враховуючи позицію Конституційного Суду України, викладену в Рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009, про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, скасовує Рішення ради щодо оренди в частині п.3 та 4 за рішенням суду.

У ч. 5 ст. 84 ГПК України встановлено, що при задоволенні заяви про визнання акта недійсним в резолютивній частині вказується, серед іншого, чи визнається він недійсним повністю або частково (в якій саме частині).

У п. 9.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 (із змінами і доповненнями) "Про судове рішення" додатково роз'яснюється, що в разі визнання акта частково недійсним вказується його конкретний пункт, абзац, частина, що визнається недійсною.

Відповідно до положень статей 2, 43 , 54 ГПК господарські суди розглядають справи за позовами суб'єктів господарської діяльності, фізичних осіб, які такими не є, державних та інших органів, які визначають предмет (матеріально-правову вимогу) та підстави (обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону) позову.

При цьому господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини ( відповідна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 18.05.16р. у господарській справі 922/51/15, № в реєстрі 57959765).

З врахуванням викладеного, посилання прокурора на порушення Городоцькою сільською радою вимог ст.ст. 7 та 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо надання гідроспоруди (дамби №1) в оренду без проведення конкурсу, є безпідставними , оскільки остання не може бути самостійним об'єктом права оренди.

Посилання прокурора на порушення Городоцькою сільською радою вимог ч.1 ст. 58 Водного кодексу України є безпідставним, оскільки зайняття гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами земель водного фонду регулює ч.1 ст. 58 Земельного кодексу України. Стаття 134 ЗК України дійсно передбачає , що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, закон передбачає, що набуттю права на оренду земельної ділянки державної власності передує проведення земельних торгів, за результатами яких приймається рішення органом державної влади або місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи укладається договір купівлі-продажу права оренди з наступним укладенням договору оренди земельної ділянки.

Водночас, Рішення ради щодо оренди не стосується розпорядження землями водного фонду, зайнятими гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами, тому застосування до спірних відносин ч.1 ст. 58 та ст. 134 ЗК України є безпідставним.

Стосовно розподілу судового збору.

Прокурором заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, кожна з яких оплачена судовим збором за ставкою однієї мінімальної заробітної плати у розмірі.

Оскільки позовна вимога в частині визнання незаконним та скасування Рішення ради щодо оренди задоволена частково, судовий збір покладається на прокурора та відповідача -1 пропорційно.

Судовий збір з вимоги про визнання недійсним договору оренди покладається на відповідачів у рівних частинах, з вимоги про повернення земельної ділянки - на прокурора, оскільки відповідач-2 не вчиняла дій з ухилення від повернення об'єкта оренди у комунальну власність до звернення прокурора з цим позовом до суду. Спростування презумпції правомірності Договору оренди судом здійснено на підставі інших норм матеріального права, ніж ті, які визначено позивачем, тому відповідач-2 не повинна нести тягар відшкодування судових витрат за порушення принципу належного урядування ( рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року).

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконними та скасувати пункти 2 та 3 рішення сьомої сесії сьомого скликання Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 17 червня 2016року "Про затвердження ринкової вартості та надання в оренду гідроспоруди (Дамби №1) розташованої в с. Городок по вул. Колгоспна".

3. Визнати недійсним договір оренди гідротехнічної споруди від 14.07.2016року , укладений між Городоцькою сільською радою Ружинського району Житомирської області в особі сільського голови та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 щодо передачі в строкове платне користування комунального майна - гідроспоруди, яка знаходиться у межах водного об'єкта на території Городоцької сільської сільської ради за адресою: с. Городок, вулиця Колгоспна, 1 (один), Ружинського району Житомирської області , посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Ходаківською Л.М. 14.07.2016р., про що вчинено запис за № 426.

4. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) повернути комунальне майно - гідроспоруду, яка знаходиться у межах водного об'єкта на території Городоцької сільської сільської ради за адресою: с. Городок, вулиця Колгоспна, 1 (один), Ружинського району Житомирської області територіальній громаді села Городок Ружинського району Житомирської області в особі Городоцької сільської ради (13648, Житомирська область, Ружинський район, с. Городок, вул. Колгоспна, 17 , ) за актом приймання-передачі.

Видати наказ.

4. Стягнути з Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області ( 13648, Житомирська область, Ружинський район, с. Городок, вул. Колгоспна, 17 , ) на користь прокуратури Житомирської області ( розрахунковий рахунок № 1049, МФО 820172, ДКСУ м.Київ, ) - 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ.

5.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) на користь прокуратури Житомирської області ( розрахунковий рахунок № 1049, МФО 820172, ДКСУ м. Київ, ) - 689 судового збору.

Видати наказ.

6. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.03.17р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу , 2- Бердич. місцевій прокуратурі (рек. ) ,3- прок. обл. (у книзі нарочним) ,4- відповідачу-1 Городоцькій сільській раді (простою) 5- відповідачу-2 ФОП ОСОБА_4 (рек. з повід.) 6-Житомирській ОДА (рек. з повід.)