ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.03.2017 Справа № 904/2533/15
За позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дніпропетровській області

до

Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОВЕН"

Відповідача-2: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дніпроінмед"

про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30 307,00 грн.

за участю Третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ОСОБА_1.

Головуючий колегії - суддя Юзіков С.Г.

Члени колегії - судді: Фещенко Ю.В., Назаренко Н.Г.

Представники:

Позивача - Анастасіаді С.Г., дов. № 122/25 від 24.01.17р.

Відповідача-1 - Гиров К.А., дов. № б/н 18.01.17р.

Відповідача-2 - не з'явився

Третьої особи - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_6 виданий Петриківський РВ УМВС 16.01.2000р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з ТОВ "АГРО-ОВЕН" 30 307,00 грн. матеріальної шкоди завданої у результаті ДТП, яка сталася 15.08.14р.

ТОВ "АГРО-ОВЕН" подало клопотання про залучення належного Відповідача, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ТОВ "АГРО-ОВЕН" застрахована ПрАТ страхова компанія "Дніпроінмед", а, отже, належним Відповідачем є ПрАТ страхова компанія "Дніпроінмед".

Від Позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він заперечує клопотання Відповідача -1 про залучення належного Відповідача, оскільки Позивачеві не відомо про договірні відносини між страховою компанією та ТВО "АГРО-ОВЕН", обставини страхування Відповідачем -1 транспортного засобу. Страхова компанія, на яку вказує Відповідач -1 не повідомляла Позивача - власника автомобіля, про те що вона є страховиком та має наміри відшкодувати завдану шкоду.

З метою забезпечення правильного і всебічного розгляду справи, суд залучив до участі у справі Відповідача -2 - ПрАТ "Страхова компанія "Дніпроінмед".

Відповідач -1 позов заперечує, мотивуючи тим, що відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, отже, потерпіла особа, якій спричинено матеріальну шкоду в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП повинна звертатися до ПрАТ страхова компанія "Дніпроінмед", оскільки цивільно-правова відповідальність ТОВ "АГРО-ОВЕН" застрахована ПрАТ страхова компанія "Дніпроінмед".

Позивачем до матеріалів справи надано звіт оцінщика ОСОБА_4 про оцінку ринкової вартості, вартості відновлювального ремонту, визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу: автомобіль марки ЗАЗ модель 110380-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8, тип ТС - легковий комбі - В, за яким матеріальна шкода, спричинена власникові транспортного засобу, дорівнює вартості автомобіля до нанесення пошкоджень та округлена і складає 29 170,00 грн.

Від Відповідача -1 надійшли письмові пояснення, що 04.01.14р. ТОВ "АГРО-ОВЕН" та ПрАТ "СК"Дніпроінмед" укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу у формі полісу №АС/8960555 діючого з 04.01.14р. до 03.01.15р. На виконання п.36.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Відповідач -1 компенсував франшизу в розмірі 1 000,00 грн. володільцю автомобіля, державний номер транспортного засобу НОМЕР_1 - ОСОБА_1, що підтверджується нотаріально посвідченою копією заяви ОСОБА_1, у якій також зазначено про відсутність у нього майнових претензій до ТОВ "АГРО-ОВЕН". Підставою виплати франшизи в розмірі 1 000,00 грн. ОСОБА_1 є положення п. 19 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.06р. №999, за яким ремонт і технічне обслуговування отриманих інвалідами, законними представниками недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів автомобілів здійснюється за рахунок їх власних коштів з подальшою компенсацією витрат відповідно до законодавства. Відповідач -1 повністю виконав обов'язок з відшкодування майнової шкоди ОСОБА_1, як законному володільцю транспортного засобу ЗАЗ 110380-40, державний номер НОМЕР_1.

Відповідач -2 позов заперечує, посилаючись на те, що 18.08.14р. ОСОБА_1, відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подав Відповідачеві -2 повідомлення про ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, а також довідку ДАІ про пошкодження даного транспортного засобу. Відповідно до відомостей про ДТП №9424770, зазначений автомобіль на момент ДТП (15.08.14р.) належав ОСОБА_1, ДТП сталася з вини водія вантажного автомобіля МАN L2000, забезпеченого страховим захистом ПрАТ "СК"Дніпроінмед" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8960555. 20.08.14р. для визначення розміру спричинених збитків представник ПрАТ "СК"Дніпроінмед", відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" провів огляд вказаного автомобіля, що підтверджується відповідним актом огляду та фототаблицею до нього. Відповідно до калькуляції відновлювального ремонту КТЗ, складеного спеціалістом страховика, вартість ремонту автомобіля НОМЕР_1 становила 22 500,00 грн. 06.11.14р. Відповідач -2 одержав заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, до якої було додано копію паспорта та ІПН ОСОБА_1, копію посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_1, з якого також вбачається, що даний автомобіль належить саме ОСОБА_1., а не Позивачеві. На підставі зазначених документів та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Відповідач -2 визнав ДТП страховим випадком та розрахував страхове відшкодування у розмірі 21 500,00 грн. Страхове відшкодування розраховане шляхом вирахування з вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 (22 500,00 грн.) франшизи за полісом страхування (1 000,00 грн.). Розрахунок страхового відшкодування наведено у страховому акті №785/14/ГО від 06.11.14р. 06.11.14р. Відповідач -2 виплатив страхове відшкодування ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням №7203 від 06.11.14р. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 мав право на отримання страхового відшкодування та виконав усі передбачені законом дії для отримання такого відшкодування. Позивач ніколи не повідомляв Відповідача -2 про настання ДТП, не звертався із заявами про виплату страхового відшкодування та не надав жодних інших, передбачених законом документів для отримання страхового відшкодування. Таким чином, шкода, спричинена пошкодженням автомобіля НОМЕР_1, відшкодована страховиком, тому відсутні підстави для відшкодування Позивачеві.

У додаткових поясненнях Позивач повідомив, що ОСОБА_1 не надав страховій документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, на яке посилається Відповідач -2, як на доказ права власності, у графі "власність" відсутні слова "є власністю", ця графа залишена незаповненою, отже це свідчить про те, що автомобіль не є власністю ОСОБА_1 Крім того, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є особлива відмітка: "зняття з обліку без дозволу собеса заборонено", що свідчить, що ОСОБА_1 не є власником. Стосовно зазначення в свідоцтві саме собеса, а не Фонду, Позивач вказав, що на підставі договору №4 від 29.01.07р., укладеного Позивачем та головним управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, здійснювалося забезпечення автомобілями осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції від 23.09.1999р.) та Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.06р. №999. На підставі акту приймання-передачі транспортного засобу серії МВЧ №963748 від 10.08.07р., Позивач одержав від підприємства-виробника автомобіль ОСОБА_2, номер кузова НОМЕР_3 для інваліда ОСОБА_1 10.08.07р. Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації видало довідку №253 для реєстрації в МРЕО транспортного засобу, в якій зазначило, що ОСОБА_1 забезпечено автомобілем безплатно без права відчуження власності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (Позивача). На підставі зазначеної довідки в органах МРЕО проведено реєстрацію транспортного засобу з відміткою щодо заборони зняття з обліку без дозволу собеса.

Ухвалою суду від 07.07.15р., з метою забезпечення правильного вирішення господарського спору, суд залучив у справу у якості Третої осіб-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, оскільки рішення з господарського спору може вплинути на його права або обов'язки.

У своїх додаткових поясненнях, Позивач вказав, що 15.10.14р.він одержав від ОСОБА_1 заяву-пояснення про ДТП. Відповідач -1 не повідомив Позивача про договірні відносини зі страховою компанією, про обставини страхування транспортного засобу, не надав реквізити страхової компанії, копії договору, доказів направлення страховику повідомлення про ДТП. Відповідач -2 також не повідомляв Позивача, як власника пошкодженого автомобіля, про те що він є страховиком та має наміри відшкодувати завдану шкоду. Для визначення матеріальної шкоди Позивач звернувся до незалежного професійного оцінювача, за результатами оцінки вартість матеріальної шкоди становила 29 170,00 грн., вартість послуг оцінювача 1 200,00 грн. Позивач вважає, що виплати повинні здійснюватися потерпілому - власникові транспортного засобу, та що сплата ОСОБА_1 сум страхового відшкодування є незаконною, помилковою, оскільки ОСОБА_1 не є ні потерпілим в ДТП ні власником транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті ДТП.

Ухвалою суду від 27.07.15р у даній справі призначено експертизу щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля, ринкової вартості та визначення утилізаційної вартості залишків авто, у випадку, якщо вартість відновлюваного ремонту буде перевищувати ринкову вартість автомобіля. Проведення експертизи доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, до якого направлено матеріали справи. Позивача зобов'язано провести попередню оплату роботи експертної установи за проведення даної експертизи.

Справа повернулася до суду із повідомленням судового експерта про неможливість проведення експертизи у зв'язку з несплатою її вартості.

У судовому засіданні 20.01.16р. представник Позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що у зв'язку з коригуванням питань, вартість судової експертизи була змінена, однак Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дніпропетровській області провести оплату за новою ціною не мало можливості у зв'язку з нестачею фінансування в кінці 2015р. та просив суд скерувати справу до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 20.01.16р. матеріали справи направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

Справа повернулася на адресу суду із висновком судового експерта № 513-16 від 18.11.16р.

17.01.17р. від Відповідача -2 надійшли письмові пояснення у яких він повідомив, що провівши розслідування обставин страхової події та здійснивши розрахунок розміру страхового відшкодування, на користь ОСОБА_1 (за його особистим погодженням) він провів страхове відшкодування в повному розмірі в сумі 21 500,00 грн. Таким чином, страховик виконав перед потерпілим зобов'язання в повному обсязі. У випадку, якщо б Позивач був власником/співвласником пошкодженого транспортного засобу, у графі "особливі відмітки" був би зроблений відповідний запис: "прізвище, ім'я, по батькові або найменування юридичної особи є співвласником". Однак, зміст свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_9 спростовує твердження Позивача про те, що саме Фонд соціального страхування є власником, жодних записів про це в свідоцтві не міститься.

Від Відповідача -1 надійшов відзив, з урахуванням висновку експерта, у якому зазначено, що шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу була відшкодована в повному обсязі ОСОБА_1, тому відсутні підстави для відшкодування шкоди Позивачеві. З наявних в матеріалах справи доказів, наданих Відповідачем -2, вбачається, розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, станом на 06.11.14р., становив 22 500,00 грн. Станом на дату виплати ОСОБА_1 Грошового відшкодування у розмірі 22 500,00 грн. цих коштів було достатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу, державний номер транспортного засобу НОМЕР_1. В свою чергу, ОСОБА_1 не провів ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, станом на 06.11.14р., Відповідачами повністю відшкодовано ОСОБА_1 збитки у розмірі необхідному для відновлення пошкодженої речі. Відповідачі не можуть нести відповідальність за те, що Третя особа не відновила транспортний засіб після отримання відшкодування, за цінами які існували на момент відшкодування.

У судовому засіданні, що відбулося 25.01.17р., у зв'язку зі складністю справи та з метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд призначив колегіальний розгляд справи.

Автоматизованою системою ДСС визначено членів колегії - суддів: Фещенко Ю.В., Назаренко Н.Г.

Ухвалою суду від 26.01.17р. справу прийнято до провадження в колегіальному складі: головуючий колегії суддя - Юзіков С.Г., судді: Фещенко Ю.В., Назаренко Н.Г.

01.02.17р. від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог мотивована тим, що відповідно до висновку судового експерта вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 44 549,23 грн., вартість експертизи 2 862,60 грн., тому Позивач просить стягнути з Відповідача -1 матеріальну шкоду у розмірі 48 611,83 грн.

У додаткових поясненнях до відзиву Відповідач -1 повідомив, що на виконання п.36.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" він компенсував франшизу в розмірі 1 000,00 грн. володільцю автомобіля - ОСОБА_1, що підтверджується нотаріально посвідченою копією заяви ОСОБА_1 Підставою виплати франшизи в розмірі 1 000,00 грн. ОСОБА_1 є п. 19 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями та положення ЦК України. Відповідно до п.1.6. ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власниками транспортних засобів вважаються юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. 18.08.14р. ОСОБА_1, відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надав Відповідачеві -2 повідомлення про ДТП, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль, а також надав довідку ДАІ про пошкодження даного транспортного засобу. Відповідач -2 переконавшись в тому, що ОСОБА_1 правомірно експлуатує транспортний засіб, відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" провів огляд вказаного транспортного засобу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту огляду. Відповідач -2 після аналізу заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування та документів, подання яких передбачено законодавством, визнав ДТП страховим випадком та розрахував страхове відшкодування у розмірі 21 500,50 грн. та 06.11.14р. здійснив виплату страхового відшкодування законному володільцю транспортного засобу, державний номер транспортного засобу НОМЕР_1 - ОСОБА_1 З огляду на те, що шкода, спричинена пошкодженням ТЗ "ЗАЗ 110380-40" була в повній мірі відшкодована ОСОБА_1, який погодився з сумою відшкодування та не мав жодних претензій до Відповідача, деліктне зобов'язання між потерпілим (ОСОБА_1.) і особою, яка завдала шкоди, припинилося, згідно зі ст. 599 ЦК України, виконанням проведеним належним чином.

Від Позивача надійшли додаткові пояснення, в яких Позивач зазначає, що ОСОБА_1, як водію не надавалися повноваження на ведення переговорів щодо сум страхового відшкодування; у нього не було довіреності; йому не надавалися банківські реквізити для перерахування сум страхового відшкодування; він не був потерпілим або його законним представником; його життю, здоров'ю та майну не була заподіяна шкода; йому не передавалося право власності ні на справний автомобіль ні на пошкоджений. Страхова компанія не повідомляла Позивача, про те що вона є страховиком та має наміри відшкодувати завдану шкоду. Тому виплата страхового відшкодування ОСОБА_1, проведена без узгодження з Позивачем, є неправомірною.

У судовому засіданні 21.03.17р. ОСОБА_1 надав пояснення по суті розгляду справи та повідомив, що претензій до Відповідачів не має. На думку Позивача страхова компанія значно зменшила суму страхового відшкодування, так як вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ 110380-40, на момент пред'явлення позову до суду становила 44 843,00 грн., але Відповідачі виплатили не уповноваженій особі лише 22 500,00 грн.

Відповідач -2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце засідання суду сповіщений належно.

Від Відповідача -2 електронною поштою надійшла копія наказу № 5/К від 10.02.16р. про застосування іншого найменування Товариства: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дім страхування" та про внесення змін до реєстраційних форм товариства, однак доказів виконання цього наказу суду не надано, тому суд не проводив зміну назви Відповідача чи його заміну на правонаступника.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з актом МВЧ № 963746 від 10.08.07р. Позивач на ЗАТ з ІІ "Запорізький автомобілебудівний завод" одержав транспортний засіб М1 ЗАЗ 110380-40 для інваліда ОСОБА_1

Транспортний засіб зареєстровано у РЕВ-5МВ ДАІУМВС України у Дніпропетровській області 17.08.07р.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 (далі Свідоцтво) видано на ім'я ОСОБА_1, транспортному засобу присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1.

У графі особливі відмітки Свідоцтва зазначено: "зняття з обл. без дозволу собеса заборон." Про права власності Позивача на вказаний автомобіль у свідоцтві не вказано.

15.08.14р. о 16 год. 30 хв. в районі буд. 123 по вул. Центральна, в с. Лобойківка Дніпропетровської області, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем МАN-L2000, державний номерний знак НОМЕР_5, що належить ТОВ "АГРО-ОВЕН" (Відповідач -1), не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110380-40, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1

Відповідно до постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.14р. дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_6 п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У постанові суду, також, зазначається, що ОСОБА_5. працює на посаді водія ТОВ "АГРО-ОВЕН".

Цивільно-правова відповідальність ТОВ "АГРО-ОВЕН" застрахована ПрАТ страхова компанія "Дніпроінмед", що підтверджується полісом АС/ 8960555 з строком дії з 04.01.14р. до 03.01.15р.

18.08.14р. ОСОБА_1 повідомив Відповідачеві -2 про ДТП.

Позивач, у свою чергу, до Відповідача -2 за відшкодуванням збитків не звертався.

20.08.14р., з метою визначення розміру спричинених збитків, представник Відповідача -2 провів огляд вказаного автомобіля, склавши відповідний акт огляду та фототаблицю до нього. Акт огляду підписав ОСОБА_1 Відповідно до калькуляції відновлювального ремонту КТЗ, складеного спеціалістом Відповідача -2, вартість ремонту автомобіля НОМЕР_1 становила 22 500,00 грн. 06.11.14р. Відповідач -2 одержав заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, до якої було додано копію паспорта та ІПН ОСОБА_1, копію посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_1, з якого вбачається, що даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_1

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не зазначено про реєстрацію автомобіля за Позивачем.

Після одержання зазначених документів Відповідач -2 визнав ДТП страховим випадком та розрахував страхове відшкодування у розмірі 21 500,00 грн. (22 500,00 грн. - франшиза 1 000,00 грн.). Розрахунок страхового відшкодування наведено у страховому акті №785/14/ГО від 06.11.14р., який крім Відповідача -2 підписав ОСОБА_1

06.11.14р. Відповідач -2 виплатив страхове відшкодування ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням №7203 від 06.11.14р.

У свою чергу, Відповідач -1 25.09.14р. компенсував франшизу в розмірі 1 000,00 грн. володільцю автомобіля, державний номер транспортного засобу НОМЕР_1 - ОСОБА_1, що підтверджується нотаріально посвідченою копією заяви ОСОБА_1, у якій також зазначено про відсутність у нього майнових претензій до ТОВ "АГРО-ОВЕН".

З метою визначення матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП, Позивач звернувся до професійного оцінювача, який визначив розмір шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, - 29 170,00 грн.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ 110380-40, 2007р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ринкової вартості автомобіля ЗАЗ 110380-40, 2007р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та визначення утилізаційної вартості залишків авто, у випадку, якщо вартість відновлюваного ремонту буде перевищувати ринкову вартість автомобіля ЗАЗ 110380-40, 2007р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до ДТП , у справі призначено судову експертизу. Проведення судової експертизи відкладалося у зв'язку з її не оплатою Позивачем.

Відповідно до висновку експерта № 513-16: вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ 110380-40, 2007р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає сорок чотири тисячі п'ятсот сорок дев'ять гривень 23 копійки; ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110380-40, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані до ДТП, за цінами, які діють на час дослідження складає сорок шість тисяч сто десять гривень 70 копійок; у зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту (Свр = 44 549,23 грн.) не перевищує ринкову вартість (С = 46 110,70 грн.) автомобіля ЗАЗ 110380-40, 2007р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до ДТП, утилізаційна вартість залишків авто не визначається.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:…4) інші юридичні факти.

Статтею 395 ЦК України встановлено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння…

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Згідно з преамбулою до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 1.6. ст. 1 Закону власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну…

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата)здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4. ст. 36 Закону).

Згідно з п.36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Пунктом 19 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.06р. №999 визначено, що ремонт і технічне обслуговування отриманих інвалідами, законними представниками недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів автомобілів здійснюється за рахунок їх власних коштів з подальшою компенсацією витрат відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію й доводи Позивача, а погоджується з Відповідачами.

Так, ОСОБА_1 є володільцем ЗАЗ 110380-40, державний номерний знак НОМЕР_1 на законних підставах, наведених вище та має право самостійно захищати своє право володільця.

Ремонт і технічне обслуговування отриманих інвалідами автомобілів здійснюється за рахунок їх власних коштів.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до власників транспортних засобів прирівняні законні володільці (користувачі), які правомірно експлуатують транспортний засіб на законних підставах.

Зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу про заборону зняття з обліку транспортного засобу без дозволу собеса не може свідчити про виключне право Позивача на одержання відшкодування за пошкодження транспортного засобу, яким володіє Третя особа.

04.01.14р. Відповідачами укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу у формі полісу №АС/8960555 з строком дії з 04.01.14р. до 03.01.15р.

15.08.14р. з вини Відповідача -1 було пошкоджено автомобіль ЗАЗ 110380-40, державний номерний знак НОМЕР_1, яким на законних підставах володіє Третя особа.

Позивач не повідомляв Відповідача -2 про настання страхового випадку.

Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача -1 застрахована Відповідачем -2, шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу, яким володіє Третя особа, відшкодована Відповідачами саме Третій особі. Відшкодування відбулося у розмірі, визначеному у страховому акті, підписаному, у тому числі Третьою особою без застережень (21 500,50 грн. сплачено Відповідачем -2, 1 000,00 грн. (франшизи) - Відповідачем -1).

При цьому, суд бере до уваги, що відшкодування збитків відбулося станом на 06.11.14р., а не у листопаді 2016р., тому суд не застосовує висновки експерта № 513-16.

Наведені обставини спростовують твердження Позивача, що на відшкодування збитків, заподіяних транспортному засобу, яким володіє Третя особа мав право виключно Позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Господарські витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2017

Головуючий колегії - суддя С.Г. Юзіков

Суддя Ю.В.Фещенко

Суддя Н.Г.Назаренко