ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2017 р.Справа № 916/965/14

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Самотяга І.І. (довіреність №13-11-1394 від 27.02.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відповідачів Селянського (фермерського) господарства „Росинка", Товариства з обмеженою відповідальністю Товарної біржі „Електронні торги України" в особі Філії ТБ „Електронні торги України" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ "КБ "Надра" про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 17.03.2014р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Селянського (фермерського) господарства „Росинка" та Товариства з обмеженою відповідальністю Товарної біржі „Електронні торги України" в особі Філії ТБ „Електронні торги України" про визнання права власності .

Ухвалою судді господарського суду Одеської області Желєзною С.П. від 20.03.2014 р. за вказаним позовом порушено провадження з призначенням справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі розпорядження голови господарського суду Одеської області Волкова Р.В. №71 від 04.04.2014р, відповідно до п.3.1.11. Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Желєзної С.П. з 03.04.2014р., що може мати наслідком порушення строку розгляду справи, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/965/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2014р. суддею Малярчук І.А. прийнято справу №916/965/14 до свого провадження.

Ухвалою судді господарського суду Одеської області Малярчук І.А. від 23.05.2014 р. залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство „Комерційний Банк „Надра" (04053, м. Київ, вул. Артема,15, код 20025456) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та зупинено провадження у справі №916/965/14 до вирішення у справі №1/150-09-5361 про банкрутство СФГ „Росинка" заяви ПАТ „КБ „Надра" про визнання недійсними аукціону від 16.12.2013р. та договору купівлі-продажу від 20.12.2013р. повідомити господарський суд Одеської області, про результати такого розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області №214 від 02.03.2015р , відповідно до п.3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, а саме: перебування судді Малярчук І.А. з 24.02.2015р. у відпустці по вагітності та пологам, що може мати наслідком порушення строку розгляду справи та відповідно до п. 7 рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол від 17.04.2014р. №17-8/2014) призначено повторний автоматичний розподіл та вказану справу предано на розгляд судді Зайцева Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.03.2015р. справу №916/965/14 було прийнято до свого провадження суддею Зайцевим Ю.О.

04.10.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло клопотання представника ОСОБА_5 (вх. ГСОО№2-5235/16) про залучення останнього у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Листом господарського суду Одеської області від 07.10.2016р. ОСОБА_5 було повідомлено, що його клопотання буде розглянуто після поновлення провадження у справі.

Із комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" господарському суду стало відомо про те, що ухвалою господарського суду Одеської області (суддя - Лепеха Г.А.) у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства „Комерційний банк„Надра" від 02.04.2014р. (вх. №3-518/14) про визнання результатів аукціону з продажу майна С(Ф)Г „Росинка" від 16.12.2013р. недійсними та визнання недійсним договір купівлі-продажу майна підприємства банкрута який укладено з ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2017р. було поновлено провадження у справі №916/965/14 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

28.03.2017р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

29.03.2017р. до канцелярії господарського суду Одеської області від ПАТ "КБ "Надра" надійшла заява про припинення провадження у справі.

В судовому засіданні 29.03.2017р. ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення останнього у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення по даній справі ніяким чином не буде впливати на його права або обов'язки щодо будь-якої зі сторін спору.

В судовому засіданні 29.03.2017р. після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Постановою господарського суду Одеської області від 20.08.2010 року по справі №1/150-09-5361 СФГ «Росинка» визнано банкрутом, ліквідатором СФГ «Росинка» призначено арбітражного керуючого Ільєнок Л.С.

05 листопада 2013 на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу майна Селянського (фермерського) господарства «Росинка», організатор аукціону - Філія Товарної біржі «Електронні торги України», дата початку аукціону - 29.11.2013р., дата закінчення аукціону 16.12.2013р..

ОСОБА_2, було оформлено участь в торгах відповідно до умов проведення аукціону, здійснено сплату реєстраційного внеску у розмірі 17,00 грн. та гарантійного внеску у розмірі 10 % від початкової вартості лоту, що становить 32 000, 00 грн.

Після належного проходження процедури реєстрації для участі у торгах, Організатором аукціону - Філія ТБ «Електронні торги України» в м. Одеса , допущено Позивача, як учасника до електронних торгів, присвоєно йому кодовий номер - 100515, під яким учасник подає пропозиції щодо ціни.

16.12.2013р. визначено переможцем торгів ОСОБА_2 про, що переможцю торгів надано протокол № 633 про проведення аукціону (електронних торгів), до протоколу додано засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону.

Позивачем здійснено повну оплату вартості придбаного з торгів майна у сумі 176 000грн., з урахуванням раніше сплаченого гарантійного внеску на користь СФГ «РОСИНКА» (квитанція № ПН32922 від 23.12.2013 на суму 144 000 грн.)

Після повної сплати вартості майна, між Позивачем та СФГ «Росинка» підписано акт про передання права власності на нерухоме майно від 24.12.2013 року за умовами якого у власність Позивачу передано нерухоме майно - сільськогосподарську виробничу базу СФГ «Росинка», яка складається з нежитлових будівель та споруд загальною площею 4004,3 кв.м., а саме: житловий будинок (літ. А) - 261, 5 кв.м., майстерня (літ .Б) - 325, 0 кв. м., сарай (літ. В) - 753, 0 кв. м., ангар-гараж (літ. Е) - 2615, 8 кв. м., підвал (літ. Е) - 49,0кв. м, огорожа, ворота.

25.12.2013 року Директор Філії ТБ «Електронні торги України» в м. Одеса звернувся з листом вих. № 25/12-13 до приватного нотаріусу Березівського районного нотаріального округу Березовської О.Г. з проханням видати переможцю аукціону свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

23.01.2014 на ім'я позивача приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Березовською О.Г. виписано рахунок № 2 за нотаріальні послуги у сумі 200 000 грн.

Відповідно до п. 3.2.4. Договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута з аукціону (електронних торгів) - лот 102155 від 20.12.2013, що укладений між С(Ф)Г «Росинка» та ОСОБА_2 на аукціоні: "Сторони повинні здійснити всі необхідні заходи та вчинити дії, щодо нотаріального посвідчення цього Договору купівлі-продажу майна".

Відповідно до п. 4.4. Договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута з аукціону (електронних торгів) - лот 102155 від 20.12.2013,що укладений між С(Ф)Г «Росинка» та ОСОБА_2 на аукціоні: «Цей договір, протягом десяти днів після його підписання Сторонами, підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню».

Договір купівлі-продажу нерухомого майна теж не було нотаріально посвідчено, однією причиною було і відсутність виданого Переможцю торгів свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні.

Виконання своїх зобов'язань перед Переможцем аукціону з боку Організатора - Філії ТБ «Електронні торги України» в м. Одеса та Замовника аукціона - СФГ «Росинка» - не виконано. Вищенаведеними діями відповідачів порушуються права та охоронювані законом інтереси Позивача, та порушується його право власності на придбане з аукціону нерухоме майно.

З наведених підстав Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Селянського (фермерського) господарства „Росинка" та Товариства з обмеженою відповідальністю Товарної біржі „Електронні торги України" в особі Філії ТБ „Електронні торги України" про визнання права власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 4004,3 кв.м., а саме: житловий будинок (літ. А) - 261, 5 кв.м., майстерня (літ .Б) - 325, 0 кв. м., сарай (літ. В) - 753, 0 кв. м., ангар-гараж (літ. Е) - 2615, 8 кв. м., підвал (літ. Е) - 49,0кв. м, огорожа, ворота.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до п. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що Підставою позову у справі №916/965/14 є Договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута з аукціону (електронних торгів) - лот 102155 від 20.12.2013р. укладений між СФГ «Росинка» в особі, ліквідатора арбітражного керуючого Ільєнок Л.С. та фізичною особою ОСОБА_8 на підставі Протоколу № 633 про проведення аукціону (електронних торгів) від 16.12.2013р.

З вказаного Договору купівлі-продажу та Протоколу на підстав, якого укладено вказаний договір ОСОБА_2 приймав участь у аукціоні та уклав договір саме, як фізична особа, а не як суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП,

Однак, позов у даній справі про визнання права власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 4004,3 кв.м., а саме: житловий будинок (літ. А) - 261, 5 кв.м., майстерня (літ .Б) - 325, 0 кв. м., сарай (літ. В) - 753, 0 кв. м., ангар-гараж (літ. Е) - 2615, 8 кв. м., підвал (літ. Е) - 49,0кв. м, огорожа, ворота, заявлено ОСОБА_2, як суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Отже, оскільки даний позов заявлено Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, який не є стороною Договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута з аукціону (електронних торгів) - лот 102155 від 20.12.2013р., у нього відсутні права та обов'язки за даним договором як у суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Фізична особа - це людина, громадянин держави, іноземець, особа без громадянства, як учасника правових відносин. Цей статус людна отримує від народження, тоді ж починає володіти правоздатністю. Тобто фізична особа - це звичайна людина, яка володіє загальнолюдськими правами і обов'язками. Фізична особа може мати різноманітні правові статуси - громадянин, особа без громадянства, приватний підприємець, засновник юридичної особи.

Фізичні особи - підприємці прирівняні у правовому статусі до юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності. Вони наділені таким же обсягом цивільних прав та обов'язків, що їх мають юридичні особи при здійсненні своєї підприємницької діяльності. На фізичних осіб, які займаються підприємництвом, поширюються вимоги, встановлені актами цивільного законодавства для юридичних осіб - підприємців.

При цьому, господарський суд зазначає, що не все майно, яке належить фізичній особі на праві приватної власності, залучається нею у підприємницькій діяльності. Разом з тим, за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, фізична особа несе відповідальність усім належним їй майном, незалежно від того, чи використовується воно нею у підприємництві, чи ні.

З огляду на вищезазначене, господарський суд доходить до висновку що Договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута з аукціону (електронних торгів) від 20.12.2013р. укладений між СФГ «Росинка» в особі, ліквідатора арбітражного керуючого Ільєнок Л.С. та фізичною особою ОСОБА_8 є цивільно-правовим актом, який уладений між фізиною та юридичною особами, а не господарсько-правовим актом укладеним між двома суб'єктами господарювання.

Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, враховуючи вищезазначені обставини, докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, господарський суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, господарський суд зазначає, що жодним з відповідачів по справі не порушено право ОСОБА_2, на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 4004,3 кв.м., а саме: житловий будинок (літ. А) - 261, 5 кв.м., майстерня (літ .Б) - 325, 0 кв. м., сарай (літ. В) - 753, 0 кв. м., ангар-гараж (літ. Е) - 2615, 8 кв. м., підвал (літ. Е) - 49,0кв. м, огорожа, ворота.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовну Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відповідачів Селянського (фермерського) господарства „Росинка", Товариства з обмеженою відповідальністю Товарної біржі „Електронні торги України" в особі Філії ТБ „Електронні торги України" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ "КБ "Надра" про визнання права власності - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено та підписано 03 квітня 2017 р.

Суддя Ю.О. Зайцев