РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"21" березня 2017 р. Справа № 902/1023/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

позивача- Лапковський О.Ю. (довіреність №2 від 03.01.2017р.);

відповідача- не з'явився;

третьої особи- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Публічного акціо-нерного товариства «Уманьавтодор» на рішення господарського суду Вінницької області від 31.01.2017 року у справі №902/1023/16

за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного

товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги

України» м.Луцьк

до Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

Служба автомобільних доріг у Волинській області м.Луцьк

про стягнення 201 633 грн. 84 коп. заборгованості за договором,-

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 22, 28 Господарсь-кого процесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового про-цесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 31.01.2017р. у справі №902/1023/16 (суддя Яремчук Ю.О.) задоволено позов Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відк-ритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі в тексті - Дочірнє підприємство) до Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» (надалі в тексті - Товариство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Служба автомобільних доріг у Волинській області (надалі в тексті - Служба автомобільних доріг) про стягнення 201 633 грн. 84 коп. заборгованості за договором, інфляційних втрат і річних.(арк.справи 69-73).

Рішення вмотивоване тим, що договір субпідряду, акти приймання-передачі, довідка про вартість робіт підтверджують факт виконання Позивачем робіт, однак матеріали справи не містять доказів оплати Відповідачем їх вартості, а тому обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню є вимога про стягнення 101 884 грн. 55 коп. основного боргу, задоволенню також підлягають 91 718 грн. 55 коп. інфляційних втрат та 8 030 грн. 74 коп. -3% річних.(арк.справи 72-73).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2016р. у даній справі та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.(арк. справи 89-91).

Скаржник вважає, що рішення прийняте місцевим господарським судом з невірним застосу-ванням норм матеріального права і неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до невір-них висновків та є необґрунтованим. Зазначає, що Договір укладався із умовою, що Служба авто-мобільних доріг перераховує кошти Товариству, а вже тоді Товариство оплачує вартість виконаних робіт Дочірньому підприємству. Разом з тим, на момент розгляду справи Служба не розрахувалася із Відповідачем, а тому відсутні підстави для задоволення позову.(арк.справи 90-91).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.11.2014р. поновлено прий-нято апеляційну скаргу Позивача до провадження, справу призначено до слухання.(арк.справи 87).

Позивач 16.03.2017р. через канцелярію апеляційного суду подав відзив, у якому просить за-лишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.(арк.справи 104).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 28.02.2017р. представник Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Скаржник та третя особа не забезпечили явку своїх представників у призначене на 21.03. 2017р. судове засідання суду апеляційної інстанції, хоч про час і місце розгляду скарги були пові-домлені у встановленому порядку.(арк.справи 98-99).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Уманьавтодор»-замовник та ДчП «Волинський об-лавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»-субпідрядник 09.09.2011р. уклали договір субпідряду №124 про надання за державні кошти послуг з поточного ремонту автомобільної доро-ги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451-000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 410+000-км 422+000 (надалі в тексті - Договір), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого субпідрядник зобов'язався у 2011 році на свій ризик здійснити поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451-000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 410+000-км 422+000, балансоутримувачем якої є Служба автомобільних доріг у Волинській області, а підрядник - прийняти та оплатити роботи в межах виділених з дер-жавного бюджету фінансових ресурсів відповідно до розпорядження Кабміну від 08.08.2011р. № 763-р.(арк.справи 10-14).

Відповідно до п.1.4 Договору обсяги послуг надаються субпідрядником в межах фінансових ресурсів підрядника, призначених на ці цілі. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені за-лежно від реального фінансування видатків.

Ціна цього договору становить: 2 576 573 грн. з ПДВ (п.3.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору між сторони погодили, що усі розрахунки за надані послуги по Дого-вору здійснюється шляхом перерахування замовником відповідних коштів на рахунок підрядника або субпідрядника, за письмовим погодженням з підрядником, на підставі документів, визначених пунктом 4.2, підписаних уповноваженими представниками сторін, в межах забезпечення техноло-гічного циклу надання послуг.

Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акт приймання виконаних під-рядних робіт (ф.№КБ-2в), Довідка про вартість наданих підрядних послуг (ф.№КБ-3), що складаю-ться субпідрядником і подаються для підписання підряднику до 28 числа звітного місяця. Розра-хунок проводиться протягом 7 робочих днів з дати підписання відповідних документів сторонами за наявності бюджетних коштів на рахунку замовника в орган держказначейства. Одночасно з ф. №КБ-2в і ф.№КБ-3 субпідрядник надає підряднику розрахунок фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів, довідку про вартість матеріалів за підписом керівника та головного бухгал-тера субпідрядника (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.4.5 Договору вартість наданих послуг, що підлягають оплаті, обраховуєть-ся відповідно до порядку, визначеному в ДБН Д.1.1-1-2000, ВБН Д.1.1-218-1-2001, по усіх складо-вих вартості послуг, розрахованих у договірній ціні.

Пунктом 4.6 Договору між сторонами було погоджено, що субпідрядник відшкодовує під-ряднику витрати за послуги генпідряду в розмірі 0,5% від вартості виконаних робіт. Утримання цих сум проводиться при розрахунку за виконані роботи звітного місяця.

Пунктом 7.1 Договору, сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного вико-нання своїх зобов'язань за Договором вони несуть відповідальність, передбачену законами та До-говором.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2011р. сторони уклали Додаткову угоду №180 до Договору, згідно якої виклали п.1.1 в наступній редакції: «Субпідрядник зобов'язується в 2011-2012 роках на свій ризик надати послуги, зазначені в п.1.2 Договору, а підрядник - прийняти і оп-латити такі послуги в межах виділених з державного бюджету фінансових ресурсів; у п.3.5 Дого-вору слова «на 2011 рік» виключили; п.5.1 Договору: «строк (термін) надання послуг - з вересня 2011р. по 31 грудня 2012р.»; п.10.2 Договору: «Договір набуває чинності з моменту його укладен-ня і діє до 31 грудня 2012р. У разі неповного виконання сторонами своїх зобов'язань договір про-довжує дію до повного виконання сторонами своїх зобов'язань».(арк.справи 15).

Договір та Додаткову угоду до нього підписано зі сторони замовника головою правління Губою Р.А. та зі сторони субпідрядника директором Павлівою І.В., скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 14-зворот, 15-зворот).

Матеріали справи містять скріплений відтисками печаток сторін акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в на суму 108 990 грн. за поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451-000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 410+000-км 422+000. Вказаний акт підписаний представниками сторін у листопаді 2013 року. Замовником зазначено Службу авто-мобільних доріг, генпідрядником - Товариство, а субпідрядником - Дочірнє підприємство.(арк.спра-ви 16-17), а також Довідку форми №КБ-3 про вартість виконання будівельних робіт та витрат на поточний ремонт автодороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451-000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 410+000-км 422+000. Довідка підписана представниками сторін та скріплена відтисками печаток Това-риства та Служби 28.02.2014р.(арк.справи 18).

Матеріали справи також містять Акт щодо демонтажу дорожніх знаків на ділянці дороги, яка була об'єктом ремонту за Договором. Акт підписаний представниками Служби автомобільних доріг, Товариства, Дочірнього підприємства, представником проектної організації та представни-ком експлуатуючої організації, скріплений відтисками печаток.(арк.справи 20).

Матеріалами справи не містять доказів оплати Відповідачем вартості виконаних робіт з по-точного ремонту автодороги державного значення Київ-Ковель-Ягодин (на м.Люблін) на ділянках: км 353+844-км 447+638; км 451-000-км 478+000; км 487+500-км 505+286, в т.ч. на ділянці: км 410+000-км 422+000. Разом з тим, Позивач заявив до стягнення 101 884 грн. 55 коп. основного боргу. (арк.справи 6-зворот).

Виходячи із суми боргу 101 884 грн. 55 коп., з підстав ст.625 ЦК України, Позивач нарахував 91 718 грн. 55 коп. інфляційних втрат за квітень 2014р. - жовтень 2016р. та 8 030 грн. 74 коп. -3% річних за користування чужими коштами за період 01.04.2014р. по 14.11.2016р.(арк. справи 6).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства під час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволен-ню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Господарські зобов'язання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості, інфляційних та річних за договором підряду.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 09.09.2011р. Договору між сто-ронами виникли відносини підряду, оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.837 ЦК Ук-раїни: коли одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за зав-данням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Вико-нання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально-господар-ського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, пе-редбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічно, згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконан-нанню у цей строк (термін).(ч.1 ст.530 ЦК України).

Колегія суддів встановила, що згідно 4.2 Договору - протягом 7 робочих днів з дати підпи-сання відповідних документів сторонами (акт приймання виконаних підрядних робіт (ф.№КБ-2в) та довідка про вартість наданих підрядних послуг (ф.№КБ-3) за наявності бюджетних коштів на рахунку замовника в орган держказначейства.

Як стверджується матеріалами справи (Договором, Актом приймання виконаних будівель-них робіт, довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат) - Відповідач прийняв ви-конані роботи, проте, не оплатив їх вартості.(арк.справи 11-20).

Крім того, у клопотанні про залученні до участі у справі третьої особи, а також в апеляцій-ній скарзі Відповідач не заперечує проти факту виконання робіт Позивачем та прийняття таких ро-біт.(арк.справи 41-42, 90-91).

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що із зазначених моти-вів, факт прийняття Відповідачем виконаних робіт стверджується матеріалами справи і в силу ст. 854 ЦК України зумовлює виникнення у нього зобов'язання оплатити їх вартість.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що акт підписаний у листопаді 2013 року, а довід-ка - 28 лютого 2014 року, таким чином в силу п.4.1 Договору Відповідач повинен був оплатити вар-тість виконаних робіт протягом 7 днів із дня підписання довідки, тобто 07 березня 2014 року.

Доказів оплати вартості виконаних робіт Відповідач суду не подав.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів не приймає до уваги заперечення Відповідачем позо-вних вимог, які ґрунтуються на відсутності оплати послуг Службою автомобільних доріг, що на думку Товариства є підставою звільнення від зобов'язання. Апеляційний суд вважає, що між сторо-нами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевияв-ленні, майновій самостійності їх учасників.(ч.1 ст.1 ЦК України), які регулюються актами цивіль-ного законодавства України.

Тому, відсутність у Відповідача необхідних коштів не звільняє цього суб'єкта від виконня зобовязання за договором, яке не припинилось відповідно до приписів глави 50 ЦК України.

Таким чином, невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором порушує право По-зивача на отримання коштів за виконані належним чином роботи.

Враховуючи, що чинне законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до та-кого виду договорів - виконання Договору повинно здійснюватись на загальних підставах.

Тому обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню є вимога про стягнення з Публічно-го акціонерного товариства «Уманьавтодор» 101 884 грн. 55 коп. вартості виконаних та не оплаче-них робіт з поточного ремонту автомобільної дороги, що вірно встановлено судом першої інстан-ції та стверджено матеріалами справи.

Крім стягнення основного боргу Позивач заявив додаткові вимоги - інфляційні втрати та відсотки за користування чужими коштами.

Перевіривши з підстав ст.625 ЦК України розрахунок позовних вимог, колегія суддів вважає, що 3% річних в сумі 8 030 грн. 74 коп. за користування чужими коштами за період 01.04.2014р. по 14.11.2016р. та 91 718 грн. 55 коп. інфляційних втрат за квітень 2014р. - жовтень 2016р. -3% річних, нараховані з дотриманням вимог законодавства і з підстав ст.33 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

Таким чином, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнен-ня із Відповідача на користь Позивача 101 884 грн. 55 коп. основного боргу, 8 030 грн. 74 коп. -3% річних та 91 718 грн. 55 коп. інфляційних втрат, що вірно вказано господарським судом Він-ницької області, а тому оскаржуване рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задовлення.

Матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків су-ду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов'язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржува-ного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уманьавтодор» на рішення гос-подарського суду Вінницької області від 31.01.2017 року у справі №902/1023/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №902/1023/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.