ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

30.03.2017 Справа № 917/327/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сидера Кемікел", вул.Воїнів Інтернаціоналістів, 30, м.Бровари, Київська область, 07400

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромашківське", вул.Серьогіна, 16, офіс 3, м.Полтава, Полтавська область, 36008

про стягнення 4 808 220,06 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 25.11.2016р.

від відповідача: д-р ОСОБА_2, НОМЕР_1 від 07.02.97р.

Розглядається позовна заява про стягнення 4 808 220,06 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 6/14-ПК від 20.01.2016р., у тому числі 2 685 496,92 грн. основного боргу, 1 557 026,60 грн. відсотків за користування кредитом, 268 549,39 грн. штрафу, 24 059,08 грн. 3% річних, 263 091,07 грн. індексації.

28.03.2017 р. до канцелярії суду надійшли клопотання сторін про припинення провадження у справі у зв"язку з укладенням сторонами угоди про передачу спору на вирішення третейського суду (вх. № 4169 та 4164). Крім того, в даних клопотаннях сторони просять повернути позивачу сплачений ним судовий збір за подання позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку щодо припинення провадження у справі №917/327/17 з наступних підстав.

Згідно п. 1 Третейської угоди, укладеної 21.01.2017 р. між сторонами по даній справі, сторони договору купівлі-продажу № 6/14-ПК від 20.01.2016р. домовились, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникнуть у зв'язку з ним або витікають з нього, у тому числі пов'язані з виконанням, порушенням, припиненням, дійсністю або недійсністю цього Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» (Місцезнаходження: 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 8) у відповідності з його Регламентом, який є невід'ємною частиною третейського застереження. Місцезнаходження, найменування сторін, місце та дата укладення третейського застереження, є тотожними до реквізитів, зазначених у цій третейській угоді. Сторони домовились, що розгляд їх спору у третейському суді буде проходити тільки на підставі письмових матеріалів наданих сторонами, без проведення усного слухання і виклику сторін

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції.

Наведені норми чітко визначають підвідомчість справ третейським судам і встановлюють певні винятки, які не можуть бути передані на розгляд третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам спір може бути передано на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсним актів, а також спорів, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 у справі №1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу 8 "Третейське застереження" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських відносин може бути переданий його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків встановлених законом (статтею 17 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, статтею 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України). Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (ч. 6, 9 ст. 12 Закону України "Про третейські суди").

Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню - з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду (яка є чинною та не визнавалася недійсною) наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту п'ятого частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, що відповідає правовій позиції, викладеній у пункту 4.2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Тобто, підписавши 21.01.2017 р. Третейську угоду, сторони погодили, що будь-які суперечки та спори щодо договору купівлі-продажу № 6/14-ПК від 20.01.2016р. між ними підлягають розгляду третейським судом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони просять суд припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом (п. 4.2., 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

За таких обставин, враховуючи закріплене ч. 5 ст. 55 Конституції України право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та неможливість скасування або обмеження цього конституційного права (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України), встановлену законодавством та пунктом 13 чинного Іпотечного договору можливість розгляду господарського спору третейським судом, обов'язковість виконання договору сторонами згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, а також те, що відповідач наполягає на розгляді справи третейським судом, провадження у справі № 917/327/17 підлягає припиненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, сторони в клопотанні про припинення провадження у справі заявили клопотання про повернення позивачеві сплаченого ним судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ „Про судовий збір та п. 1, 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв"язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В матеріалах справи № 917/327/17 міститься платіжне доручення № 62 від 06 лютого 2017 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Сидера Кемікел" 73 505,17 грн. судового збору.

Враховуючи припинення провадження у справі, приписи ст. 7 Закону України "Про судовий збір", наявність клопотання про повернення судового збору, суд доходить висновку, що з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю "Сидера Кемікел" підлягає поверненню сума 73 505,17 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись п. 5 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі № 917/327/17 припинити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сидера Кемікел", вул.Воїнів Інтернаціоналістів, 30, м.Бровари, Київська область, 07400 (код 38890907) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 505,17 грн., сплачений за платіжним дорученням № 62 від 06 лютого 2017 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №917/327/17.

3. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя О.А.Киричук