УХВАЛА

22.03.2017Справа № 910/16349/13

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при виконанні наказу від 20.06.2014 у справі № 910/16349/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 2857224 грн. пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Головуючий суддя Сташків Р.Б.

Судді: Паламар П.І.,

Літвінова М.Є.

Представники:

від позивача - Никеруй Т.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кравчик С.М. (представник за довіреністю);

від ДВС - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом міста Києва у порядку ст. 121-2 ГПК України прийнято до розгляду указану скаргу, у якій скаржник просить суд визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ДВС) щодо винесення постанови від 16.12.2016 про закінчення виконавчого провадження № 44646522 та визнати цю постанову недійсною.

Скарга мотивована тим, ДВС було неправомірно закінчено виконавче провадження, так як ДВС прийшов до хибного висновку, що стягнута за наказом Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 у справі № 910/16349/13 сума в розмірі 1745492,18 грн. підлягає списанню у відповідності до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

У судове засідання 22.03.2017 ДВС представників не направив. Судом враховано, що за приписами ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, тому суд перейшов до розгляду скарги у даному засіданні.

Постановою від 16.12.2016 ДВС було закінчено виконавче провадження №44646522 на підставі п. 16 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 16 ст. 39 указаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Стягнуті за наказом Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 у справі №910/16349/13 суми 1606127,02 грн. пені, 321225,39 грн. 3% річних виникли у зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за поставлений йому у 2012 році природний газ для виробництва теплової енергії. При цьому, Позивач є постачальником природного газу, а Відповідач - теплогенеруючою та теплопостачальною організацією.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (тут і далі - Закону), відповідно до його преамбули, визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 указаної норми Закону, до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, відноситься кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Отже, заборгованість з оплати поставленого Позивачем Відповідачу у 2012 році природного газу є заборгованістю, яка підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону

Так, за приписами п. 1 ст. 3 Закону, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Статтями 4, 5 та 6 Закону унормовано проведення взаєморозрахунків та питання реструктуризації заборгованості. Стаття 7 врегульовує списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення.

При цьому, норми статті 7 Закону передбачають різні порядки врегулювання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на різні типи заборгованостей, а саме:

- щодо реструктуризованоної заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року, Закон вказує - неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості;

- щодо заборгованості підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті для виробництва послуг централізованого водопостачання та водовідведення, послуг централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) електричну енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, Закон вказує - станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають врегулюванню, за умови розрахунків за поточне споживання електричної енергії протягом останніх трьох місяців поспіль в обсязі не менше 95 відсотків, у такий спосіб: 1) неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на зазначену в абзаці першому цієї частини заборгованість, погашення якої здійснено відповідно до статті 4 цього Закону, підлягають списанню; 2) неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на зазначену в абзаці першому цієї частини заборгованість, щодо якої відповідно до цього Закону укладено договір про реструктуризацію, підлягають списанню, за умови повного виконання підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення договору про реструктуризацію заборгованості.

- а щодо заборгованості за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, то Закону прямо вказує, що на таку заборгованість, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, підставою для списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, та процентів річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка погашена до набрання чинності цим Законом - є набрання чинності цим Законом.

При цьому, статтею 7 Закону, яка регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, та є нормою прямої дії, не вимагається додаткове включення теплогенеруючої та теплопостачальної організації, яка використовує спожитий природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до передбаченого статтею 3 Закону реєстру обліку осіб, які беруть участь у процедурі списання, для того, щоб відбувся сам факт списання, оскільки єдиною підставою для такого списання є набрання Законом чинності, що відбулося 30.11.2016.

Наведене підтверджується і листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, яке у відповідь на звернення ПАТ «Київенерго» від 16.03.2017 № 42АУ/92ПЗ/974 стосовно врегулювання заборгованості підприємства на підставі Закону повідомило, що частиною 3 статті 7 Закону, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, і таким чином, нараховані на погашену підприємством ПАТ «Київенерго» заборгованість за спожитий природний газ до набрання чинності Закону неустойка, штраф (пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню на підставі частини 3 статті 7 Закону, яка є нормою прямої дії, при цьому виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру.

Отже, оскільки присуджені до стягнення за наказом Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 у справі №910/16349/13 суми 1606127,02 грн. пені та 321225,39 грн. 3% річних виникли у зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за поставлений йому у 2012 році природний газ для виробництва теплової енергії, а основна заборгованість, на яку нараховані указані санкції, була погашена до набрання чинності Законом, то ДВС було правомірно закрите виконавче провадження №44646522 на підставі п. 16 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку зі списанням цих санкцій згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

При цьому, ДВС було правомірно враховано, що у ході примусового виконання наказу у рахунок погашення присуджених сум було перераховано 220407,28 грн., у рахунок погашення виконавчого збору 18186,02 грн. та на фінансування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій 543,48 грн., відтак сума, що підлягає списанню відповідно до Закону, становила 1745492,18 грн.

Враховуючи вищенаведене, оскільки скаржником не доведено неправомірності дій ДВС щодо винесення постанови від 16.12.2016 про закінчення виконавчого провадження №44646522, то у суду відсутні підстави для задоволення вимог скарги про визнання дій неправомірними та визнання недійсної цієї постанови.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги відмовити повністю. Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Суддя П.І. Паламар

Суддя М.Є. Літвінова