ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р.Справа № 922/324/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Новікова Н.А. , Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін", м. Ізюм
до Ізюмської центральної міської лікарні, м. Ізюм 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ізюмська міська рада Харківської області, м. Ізюм
про продовження договору оренди
за участю предсатвників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 1 від 03.01.2017 року, ОСОБА_3, дов. від 09.02.2017 року

відповідача - ОСОБА_4, дов. № 52 від 05.01.2017 року, ОСОБА_5, дов. № 51 від 05.01.2017 року

третьої особи - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Люпін", м. Ізюм звернувся до господарського суду з позовом до Ізюмської центральної міської лікарні, м. Ізюм, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ізюмська міська рада Харківської області, м. Ізюм про визнання договору № 1 оренди приміщення під аптечний пункт від 12 грудня 2005 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Люпін" та Ізюмською центральною міською лікарнею, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_1 12 грудня 2005 року, реєстровий запис № 5551, поновленим на строк 10 (десять) років до 15 грудня 2025 року і на тих же умовах.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року у справі № 922/324/16 (суддя Макаренко О.В.) у позові було відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року у справі № 922/324/16 було залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28 липня 2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року у справі № 922/324/16 повернуто без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 02 листопада 2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін" було задоволено частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року та рішення господарського суду Харківської облсті від 21 квітня 2016 року у справі № 922/324/16 скасовано; справу № 922/324/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської обалсті від 21 листопада 2016 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28 листопада 2016 року на 11 годин 40 хвилин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про об*єднання справ № 922/324/16 та № 922/3412/16 в одне провадження; клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи задоволено; розгляд справи відкладено на 10 січня 2017 року на 12 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 січня 2017 року вказано, що заяву позивача про зміну позовних вимог буде розглянуто у наступному судовому засіданні; усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволено; розгляд справи відкладено на 16 січня 2017 року на 11 годин 40 хвилин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 січня 2017 року заяву позивача про зміну позовних вимог було прийнято до розгляду; клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору задоволено; продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів до 01 лютого 2017 року та розгляд справи відкладено на 25 січня 2017 року на 12 годин 40 хвилин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року розгляд справи було відкладено на 01 лютого 2017 року на 10 годин 40 хвилин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 лютого 2017 року для розгляду справи № 922/324/16 було призначено колегію суддів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2016 року справу № 922/324/16 було призначено судді-доповідачу ОСОБА_6

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 лютого 2017 року розгляд справи призначено на 14 лютого 2017 року на 15 годин.

14 лютого 2017 року колегія суддів перейшла до розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 лютого 2017 року розгляд справи було відкладено на 06 березня 2017 року на 14 годин 30 хвилин.

Представники позивача у судовому засіданні та у наданих додаткових письмових поясненнях підтримують заявлені позовні вимоги і просять їх задовольнити у повному обсязі. Представники позивача посилаються на те, що 12 грудня 2015 року закінчився термін дії договору №1 оренди приміщення під аптечний пункт від 12 грудня 2005 року. Позивач зазначив, що він продовжує користуватися орендованим приміщенням та належним чином виконує умови договору, в тому числі зі сплати орендної плати, що, на думку позивача, є підставою для продовження строку дії договору відповідно до положень частини 1 статті 764 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Представники відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях проти заявлених позовних вимог заперечують та просять відмовити у задоволенні позову, оскільки, на думку відповідача, у даному випадку виключається настання наслідків, передбачених частиною 1 статті 764 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", так як відповідач відповідно до пункту 4.2. договору за один місяць до закінчення терміну дії договору повідомив позивача про намір припинити дію договору, що підтверджується листом від 12 листопада 2015 року за вихідним №2213. Крім того, про припинення дії договору відповідач повідомив позивача у листі від 23 листопада 2015 року за вихідним №2275 та разом з листом від 01 грудня 2015 року за вихідним №2328 надіслав позивачеві додаткову угоду про припинення дії договору.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з*явився, у надісланих письмових поясненнях проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, колегією суддів встановлено наступне.

12 грудня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Люпін" (позивачем, орендарем) та Ізюмською центральною міською лікарнію (відповідачем, орендодавцем), був укладений договір №1 оренди приміщення під аптечний пункт, за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове володіння нежитлове приміщення №45 центрального корпусу "А-4", площею 21,3 кв.м..

Згідно з умовами пункту 1.1. договору, об'єкт, що орендується, розміщений на першому поверсі центрального корпусу "А-4" Ізюмської центральної міською лікарні за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Залікарняна, буд. 5/ пров. Залікарняний, буд. 4.

Відповідно до пункту 1.5. договору, вищезазначене приміщення належить територіальній громаді м. Ізюма в особі міської ради на підставі свідоцтва №640 про право власності на лікарняний комплекс Ізюмської центральної міською лікарні, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмському міськвиконкому 02 листопада 2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 27 жовтня 2005 року за №0889 та зареєстрованого в Ізюмському міському Бюро технічної інвентаризації 10 листопада 2005 року за № 446.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач у даній справі є балансоутримувачем спірного майна, власником якого є територіальна громада міста Ізюма, інтереси якої представляє Ізюмська міська рада (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача).

Згідно пункту 2 договору, приміщення використовується для роздрібної торгівлі та зберігання лікарських засобів і предметів медичного призначення.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_1 12 грудня 2005 року, реєстровий запис № 5551.

Зі змісту пункту 4.1 договору термін оренди складає 10 років з моменту прийняття об'єкта в експлуатацію на підставі акту здачі-приймання.

Відповідно до пункту 4.2 договору, якщо жодна сторона в термін один місяць до закінчення терміна дії договору не заявить про намір його розірвати, договір автоматично пролонгується на термін п'ять років.

Позивач зазначає про те, що термін дії укладеного договору №1 оренди приміщення під аптечний пункт від 12 грудня 2005 року закінчився 12 грудня 2015 року. Після 12 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Люпін" продовжує користуватися орендованим приміщенням і користується до теперішнього часу та належним чином виконує умови договору, в тому числі зі сплати орендної плати, що є підставою для продовження строку дії договору відповідно до положень частини 1 статті 764 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач зазначає, що повідомив позивача належним чином у місячний строк про припинення дії укладеного договору, а тому договір оренди є припиненим 12 грудня 2015 року. Відповідач 12 листопада 2015 року, 23 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року листами повідомляв Товариство з обмеженою відповідальністю "Люпін" про закінчення дії договору та про намір припинити його дію, надіславши позивачу для підписання додаткову угоду про припинення дії договору, а також листом від 21 січня 2016 року відхилив пропозицію позивача про продовження терміну дії договору з причини закінчення терміну дії договору та виробничою потребою в орендованому приміщенні.

Як свідчать матеріали справи виходячи з пункту 4.2 договору, статті 764 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" позивач направив на адресу відповідача для підписання додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої пропонував відповідачу продовжити дію договору на п'ять років до 12 грудня 2020 року, що підтверджується листом від 15 січня 2016 року, який відповідач отримав 19 січня 2016 року.

21 січня 2016 року відповідач направив позивачу відповідь на зазначений лист, згідно якої останній зазначав, що термін дії договору закінчився, Ізюмська центральна міська лікарня не має наміру пролонгації укладеного договору оренди з причин пов'язаних з власною виробничою потребою використання спірного приміщення. При цьому відповідач вказав, що він на адресу позивача вже направляв листи від 12 листопада 2015 року та 23 листопада 2015 року, а також зазначав, що виконавчий комітет Ізюмської міської ради планує ввести в дію нове Положення про оренду комунального майна у зв'язку з чим відповідач надає дозвіл на продовження договорів оренди тільки до 01 березня 2016 року.

З наведено слід зробити висновок, що відповідач пропонував позивачеві продовжити дію договору лише до 01 березня 2016 року, оскільки після чого буде існувати інша процедура, відповідно до якої буде надаватися в оренду комунальне майно.

Згідно пункту 1.5. договору вищезазначене приміщення належить територіальній громаді м. Ізюма в особі міської ради на підставі свідоцтва №640 про право власності на лікарняний комплекс Ізюмської центральної міської лікарні, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмському міськвиконкому 02 листопада 2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 27 жовтня 2005 року за №0889 та зареєстрованого в Ізюмському міському Бюро технічної інвентаризації 10 листопада 2005 року за № 446. Отже, відповідач у даній справі є балансоутримувачем спірного майна, власником якого є територіальна громада міста Ізюма, інтереси якої представляє Ізюмська міська рада (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача).

Рішенням Ізюмської міської ради (власника спірного майна) від 15 березня 2016 року №0216 було затверджено Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду, а також Порядок проведення конкурсу на право оренди комунального майна Ізюмської міської територіальної громади.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно частити 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у звязку із закінченням строку, на який його було укладено.

Так, відповідно до частини 2, 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Тобто, норма частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Зі змісту статтей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Матеріали справи свдчать про те, що пунктом 4.1 встановлено термін дії договору оренди, який складає 10 років з моменту прийняття об'єкта на підставі акту здачі-приймання.

Факт передачі позивачеві обумовленого в договорі оренди нежитлового приміщення підтверджується актом передачі від 12 грудня 2005 року, тому строк його дії є 12 грудня 2015 року.

За умовами п. 4.2. договору, якщо жодна сторона в термін один місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на термін п'ять років.

Таким чином, посилання позивача на визнання договору № 1 оренди приміщення під аптечний пункт від 12 грудня 2005 року поновленим на строк 10 (десять) років до 15 грудня 2025 року є безпідставним, оскільки умовами договору № 1 погоджено пролонгацію договору терміном на п*ять років на тих же умовах.

Колегією суддів встановлено, що на виконання пункту 4.2. договору відповідач направляв листи від 12 листопада 2015 року та 23 листопада 2015 року, а також зазначав, що виконавчий комітет Ізюмської міської ради планує ввести в дію нове Положення про оренду комунального майна у зв'язку з чим відповідач надає дозвіл на продовження договорів оренди тільки до 01 березня 2016 року. Крім того відповідно до пункту 8.2. договору просив позивача звільнити орендоване приміщення протягом п'яти днів з моменту закінчення терміну оренди, а саме з 13 грудня 2015 року та призначити представників для передачі об'єкту оренди.

Також, матеріали справи свідчать про те, що в листопаді орендодавець направляв на адресу позивача листи про припинення договору оренди, але листи відповідача від 12 листопада 2015 року та 23 листопада 2015 року позивач не отримував, про направлення їх Товариству з обмеженою відповідальністю "Люпін" також було невідомо. Крім того лист відповідача від 23 листопада 2015 року за вихідним № 2275, як вбачається з поштового конверта та поштового повідомлення про вручення, отримувач вказаний, як ПП ОСОБА_7 і адреса отримувача вказана, як м. Ізюм, пров. Залікарняний, 2 (юридична адреса відповідача), що не відповідає юридичній адресі Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін", (згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін" - 64300, АДРЕСА_1), тобто орендодавець направив свій лист на свою ж юридичну адресу. Відповідач не надав суду доказів, що підтверджують факт вручення вищевказаних листів Товариству з обмеженою відповідальністю "Люпін". Колегія суддів вважає, що наявність цих листів не може бути доказом належного вручення повідомлення про припинення договору оренди. Претензія відповідача про припинення договору оренди, яку Товариство з обмеженою відповідальністю "Люпін" отримало, була направлена орендодавцем лише 29 січня 2016 року за вихідним № 166.

З матеріалів справи вбачається, що заперечення орендодавця про припинення договору оренди мали місце лише до дати закінчення строку договору оренди, але відсутні протягом місяця після його закінчення. За таких підстав договір оренди, згідно статті 764 Циільного кодексу України, частини 4 статті 284 Господарського кодексу України та частини 3 статті 17 закону України "Про оренду державного та комунального майна" є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, на який договір укладався.

Позивач за весь час дії договру і користування приміщенням належним чином виконував свої зобов*язання по сплаті орендної плати, в тому числі орендна плата сплачувалася і після закінчення терміну дії договру і прийнята відповідачем. Це також свідчить про належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Люпін" умов договору і після закінчення терміну його дії та бажання подальшого використання зазначеним приміщенням.

Колегією суддів було виконано вказівки Вищого господарського суду Україні, викладені в постанові від 02 листопада 2016 року щодо внесення позивачем платежів за користування орендованим приміщення після закінчення договору оренди та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Люпін" і після закінчення терміну дії договру сплачувало орендну плату, що підтверджується копіями платіжних квитанцій: № 93_5 від 07 грудня 2016 року, № 0.0.612551717.1 від 07 вересня 2016 року, № 0.0.597524515.1 від 10 серпня 2016 року, № 13_5 від 14 липня 2016 року, № 13_5 від 03 червня 2016 року, № 0.0.548419254.1 від 10 травня 2016 року, № 0.0.532748448.1 від 08 квітня 2016 року, № 270110015 від 01 лютого 2016 року, № 0.0.496074197.1 від 06 січня 2016 року.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов*язковим для виконання сторонами.

До поновлення договору оренди у позивача є наступні юридичні факти: орендар продовжує користуватися приміщенням, орендар належним чином виконує свої обов*язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у продовженні договору в місячний строк після закінчення терміну дії договору; орендодавець згоден на продовження договору, але на інший строк.

В своїх листах та відзивах відповідач, як причину відмови в поновленні договору на новий строк, визначає потребою використовувати це приміщення для власних потреб лікарні. Це підтверджує у своїх поясненнях і власник майна - Ізюмська міська рада.

Згідно частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов*язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмове попередити про це орендаря не пізніше ніж три місяці до закінчення терміну договору.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач не дотримався цієї норми закону та повідомив про свої наміри лише за один місяць, замість трьох.

Колегією суддів було виконано вказівки Вищого господарського суду Україні, викладені в постанові від 02 листопада 2016 року щодо перевірки з якою метою буде використовуватися нерухоме майно, що є предметом договору та встановлено, що відповідач є балансоутримувачем спірного майна, а власником - Ізюмська міська рада Харківської області, при цьому останній, як власник, про свій намір використовувати зазначене майно на власний розсуд повідомив позивача з порушенням строку, встановленого пунктом 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме: менше як за місяць до закінчення терміну договору - 23 листопада 2015 року, що підтверджується листом за № 2275. Крім того судова кодегія звертає увагу, що в данному листі власник зазначив не про намір використовувати майно не для власних потреб, як це визначено приписами Закону, також не вказавши цілі його використання, з якого можно було зробити висновок щодо цілей його використання в майбутньому - Ізюмською міською радою Харківської області,

Водночас, як свідчать матеріали справи в подальшому, після 12 грудня 2015 року сам балансоутримувач зазначав на подальше використання майна позивачем, на підставі орендних правовідносин, які є між стронами (лист № 111 від 21 січня 2016 року), приймав оплату орендних платежів без зауважень, що також опосередковано підтверджує відсутність наміру Ізюмської міської ради Харківської області використовувати спірне майно для власних потреб.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України та пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", на підставі яких вважає, що спір доведено до суду з вини відповідача і тому судовий збір в розмірі 1378,00 грн. слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтею 2, частинами 1-3 статті 17, статтею 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтями 193, 283, 285, 291 Господарського кодексу України, статтями 6, 11, 255, 525, 627, 629, 628, 629, 759, 761, 763, 764, 777 Цивільного кодексу, статтями 1, 4-2, 4-3, 27, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір № 1 оренди приміщення під аптечний пункт від 12 грудня 2005 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Люпін" та Ізюмською центральною міською лікарнею, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_1 12 грудня 2005 року, реєстровий запис № 5551, поновленим на строк 5 (п*ять) років до 15 грудня 2020 року і на тих же умовах.

Стягнути з Ізюмської центральної міської лікарні (64309, Харківська область, м. Ізюм, провул. Залікарняний, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люпін" (64340, АДРЕСА_1, ) 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_8 ОСОБА_9