УХВАЛА

14.03.2017Справа № 910/12374/14

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на на дії органу державної виконавчої служби

за позовом Виконувача обов'язки прокурора Шевченківського району м.Києва в інтересах держави в особі 1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості, 2) Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення 179 646 071,21 грн.
Головуючий суддя Ярмак О.М.

Судді Літвінова М.Є.

Сташків Р.Б.

За участю представників:

від скаржника (позивача 2): Чеботарьова І.Г. (за довіреністю)

від відповідача: Халимон С.В. (за довіреністю)

від прокуратури: Морозов В.Ю.

від позивача 1: не з'явився

Від ДВС: Ткачова К.В. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14, залишеним без змін касаційною інстанцією, позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 25 124 449 грн. 73 коп. пені, 7 632 608 грн. 04 коп. 3% річних, 7 524 159 грн. 21 коп. інфляційних втрат, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" в доход Державного бюджету України 73 080 грн. 00 коп. судового збору, провадження у справі в частині стягнення 139 364 854,23 грн. основного боргу припинено.

10.03.2015 на виконання вказаного рішення суду був виданий відповідний наказ.

23.01.2017 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 27.01.2017 розгляд вказаної скарги призначено на 21.02.2017.

Ухвалою від 21.02.2017 розгляд скарги відкладено на 14.03.2017.

10.03.2017 до суду надійшли додаткові пояснення по суті скарги від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

13.03.2017 до суду надійшли пояснення від Прокуратури міста Києва.

В судовому засіданні 14.03.2017 представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав для долучення до справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 51576496.

Представник скаржника обґрунтував незаконність закінчення державним виконавцем виконавчого провадження ВП № 51576496, підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити шляхом визнання незаконності дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення 26.12.2016 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 51576496 та недійсності вказаної постанови.

Представник Прокуратури міста Києва підтримав позицію скаржника.

Представник відповідача (боржника) та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти незаконності оскаржуваної постанови заперечив та просив відмовити у задоволенні вимог скарги.

Як встановлено судом, 26.12.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51576496 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 № 910/12374/14, що було відкрите постановою від 06.07.2016.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.03.2016 до відділу надійшла заява представника ПАТ "Київенерго" з проханням закінчити виконавче провадження в зв'язку з тим, що основне зобов'язання боржником виконано до набрання чинності Законом № 1730 -VIII, а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730 -VIII- на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки боржником основний борг погашено до набрання чинності Законом № 1730 -VIII (набрав чинності 30.11.2016) - неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог п. 16 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Враховуючи викладене, на підставі п. 16 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було закінчено виконавче провадження ВП № 51576496.

Як стверджує скаржник, постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 51576496 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 № 910/12374/14 винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Розглянувши матеріали скарги, судом встановлено таке.

Дійсно, однією з підстав закінчення виконавчого провадження у ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

У Законі України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який набрав чинності 30.11.2016, вказано, цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Стаття 1 вказаного Закону визначає, що процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Статтею 3 зазначеного Закону визначено порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості, що включає необхідність внесення підприємства до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

З аналізу змісту приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" вбачається, що врегулювання заборгованості, в тому числі і її списання, є наслідком здійснення передбачених Законом активних дій та заходів учасниками процедури врегулювання заборгованості, а не автоматичне врегулювання заборгованості в день набрання чинності Законом.

Проте, суд не встановив серед поданих доказів таких, які підтверджують те, що Публічним акціонерним товариством "Київенерго" як боржником у справі та у відповідному виконавчому провадженні було вчинено передбачені вказаним Законом заходи, спрямовані на списання заборгованості, в тому числі і включення до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Отже, для списання зобов'язань з оплати неустойки (штраф, пеня), трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань в порядку, передбаченому вищевказаним Законом, товариство мало набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості, тобто бути включеним до реєстру, чого ним здійснено не було.

Натомість, боржник обмежився лише одностороннім повідомленням органу примусового виконання рішень про списання та припинення зобов'язань з оплати неустойки (штраф, пеня), трьох відсотків та інфляційних нарахувань, на підставі якого Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України самостійно дійшов висновку про наявність підстав для списання вказаних нарахувань та закінчив виконавче провадження № ВП 51576496, незважаючи на те, що факт списання заборгованості нічим не підтверджено.

На підставі викладеного суд вважає, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передчасно встановив наявність підстави для закінчення виконавчого провадження в порядку п. 16 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не врахував положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", що передбачають обов'язковий порядок дій боржника для такого списання.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Вказана правова позиція викладена в постанові Пленуму Господарського суду міста Києва "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 (п. 9.13).

На підставі викладеного вище, доводи скаржника визнаються судом обґрунтованими і правомірними, дії органу примусового виконання рішень щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 51576496 незаконними, а прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 51576496 від 26.12.2016 - недійсною.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 26.12.2016 ВП № 51576496 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 № 910/12374/14.

3. Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.12.2016 ВП № 51576496 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 № 910/12374/14

Судді О.М. Ярмак (головуючий)
М.Є. Літвінова

Р.Б. Сташків