донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.03.2017 справа №908/2619/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявились; не зявились; Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від14.12.2016 року
у справі№908/2619/16 ( ОСОБА_5 )
за позовом: до відповідача: про Товариства з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД, м.Київ Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м.Запоріжжя стягнення 56 840, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД, м. Київ з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя про стягнення 56 840,83 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД , м. Київ до Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя про стягнення 56 840,83 грн. задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД, м. Київ 45 159 грн. 61 коп. заборгованості за договором поставки № 11150664 від 28.10.2015, 8 876 грн. 29 коп. пені, 1 690 грн. 90 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 907 грн. 69 коп. 3 % річних та 1 373 грн. 00 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м.Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою №2-14 від 26.12.2016 р. на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 р., за змістом якої просить рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 р. по справі №908/2619/16 скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а висновки господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що оскільки вантаж прибув без слідів розкрадання та втрати, без ознак нестачі, псування, у апелянта не виникло підстав вимагати складання комерційного акта. Отже, він виконав свої обовязки за договором у повному обсязі, прийнявши продукцію без порушення вимог, встановлених Інструкцією про порядок прийому товарів виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю П-6, затвердженою Держарбітражем СРСР у 1965 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2017 р. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Скакун О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.01.2017 р. прийнято апеляційну скаргу у справі №908/2619/16 до провадження. Справу призначено до розгляду на 27.02.17 р. об 11.30 год.

14.02.2017 р. від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу за змістом якого просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Судова колегія розглянула вищевказаний відзив та долучила до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.02.2017 р. було оголошено перерву на 06.03.2017 р. о 15:15 год.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 06.03.2017 р. не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №908/2619/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 року відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД постачальник- та Публічним акціонерним товариством Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна покупець- укладено договір поставки № 11150664, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити вапняк (надалі - товар) на умовах, викладених в цьому договорі. Поставка товару здійснюється вантажними залізнодорожними вагонами.

Відповідно до п. 1.2 договору товар поставляється узгодженими партіями на умовах DDP ст. Запоріжжя-Ліве згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс-2010, які використовуються з урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також з урахуванням умов, обумовлених у цьому договорі.

Положеннями п. 1.3 договору сторони погодили, що асортимент товару, номенклатура, ціна, кількість, вимоги до якості, строк та період поставки, додаткові умови поставки кожної партії товару, що поставляється за цим договором, узгоджуються в додатках (специфікаціях) до цього договору, що є його невідємною частиною.

Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що право власності на товар переходить з моменту поставки товару.

Згідно з пунктом 4.1 договору оплата кожної партії товару здійснюється в розмірі 100% її вартості протягом 2 (двох) календарних днів з моменту переходу права власності на товар відповідно до п. 5.14. договору.

Розділом 5 сторони узгодили умови поставки та прийому передачі товару. Відповідно до п. 5.12 договору прийом-передача товару, що поставляється оформляється видатковою накладною, яка підписується уповноваженими представниками покупця та постачальника.

Відповідно до п. 5.14 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту отримання вагонів у кінцевому пункті призначення (станція Запоріжжя-Ліве, код: 460005, Придніпровської залізниці), що підтверджується штемпелем станції на залізничній накладній.

Приймання товару за кількістю та якістю проводиться на підставі даних, зазначених у товаросупроводжувальних документах і сертифікатах якості виробника.( п. 5.16 договору)

Згідно з п. 5.17 договору приймання товару по кількості проводиться покупцем відповідно до Інструкції про порядок прийому товарів вироничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю П-6, затвердженої Держарбітражем СРСР у 1965 р., з наступними змінами.

Положеннями п. 6.2.4 договору на покупця покладено зобовязання здійснити перевірку при прийманні товару за кількістю, якістю й асортиментом, скласти і підписати відповідні документи (акти приймання-передачі, видаткову накладну і т.д.).

Згідно з п. 12.1 договір набуває чинності з моменту підписання і скріплення печаткою сторонами і діє в частині поставок товару до 31.12.2016 року. У випадку, якщо у сторін на момент закінчення терміну дії цього договору залишаються невиконаними договірні зобовязання і не задоволені законні вимоги, дія цього договору продовжується до повного виконання таких зобовязань і законних вимог.

Матеріали справи містять специфікацію № 1 від 05.11.2015 р. на поставку вапняка флюсового (фр.80-120 мм) в кількості 690,00 тн за ціною 467,50 грн/тн без ПДВ на загальну суму 387 090,00 грн. (з ПДВ), та специфікацію № 3 від 11.01.2016 р. на поставку вапняка флюсового (фр.80-120 мм) в кількості 2450,00 тн за ціною 416,83 грн/тн без ПДВ на загальну суму 1 225 480,20 грн. (з ПДВ)., які були підписані сторонами до Договору № 11150664 від 28.10.2015р.

Позивач поставив відповідачеві ОСОБА_6 в кількості 2648,00 тн, за який відповідач розрахувався лише частково, а саме:

- 07.01.2016 за залізничною накладною № 20896145 відповідачу було поставлено 700 т вапняку, з них оплачено 682,10 т. Таким чином, неоплаченими залишились 17,90 т вапняку на суму 8 695,32 грн.;

- 22.01.2016 за залізничною накладною № 20959384 відповідачу було поставлено 970 т вапняку, з них оплачено 929,10 т. Таким чином, неоплаченими залишились 40,90 т вапняку на суму 20 458,02 грн.;

- 29.01.2016 за залізничною накладною № 20984024 відповідачу було поставлено 978 т вапняку, з них оплачено 946 т. Таким чином, неоплаченими залишились 32 т вапняку на суму 16 006,27 грн.

Отже, за Публічним акціонерним товариством Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна утворилась заборгованість в сумі 45 159,61 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Риф-Транс ЛТД, м.Київ звернулось до суду першої інстанції з позовом до Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна заборгованості за договором поставки № 11150664 від 28.10.2015 в розмірі 45 159,61 грн., 9 064,61 грн. пені, 1 702,08 грн. інфляційних нарахувань та 914,59 грн. 3% річних.

Суд першої інстанції ретельно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк. (ст. 612 ЦК України)

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем зобовязань по договору поставки № 11150664 від 28.10.2015. Доказів про сплату суми боргу відповідачем не надано, а тому вимога про стягнення основної заборгованості в розмірі 45 159,61 грн. правомірно була задоволена господарським судом Запорізької області.

Щодо посилань Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м.Запоріжжя про поставку товару в неналежній кількості, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями п. 5.17 Договору поставки № 11150664 від 28.10.2015 сторони погодили, що приймання товару по кількості проводиться покупцем відповідно до Інструкції про порядок прийому товарів виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю П-6, затвердженої Держарбітражем СРСР у 1965 р., з наступними змінами (далі Інструкція П-6).

Згідно з п. 3 Інструкції П-6 підприємство-одержувач зобов'язане забезпечити прийом продукції за кількістю у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами постачання, цією Інструкцією, іншими обов'язковими правилами і договором.

При прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-одержувач відповідно до діючих на транспорті правил перевезень вантажів зобов'язано перевірити, чи забезпечено збереження вантажу при перевезенні, зокрема відповідність вантажу масі, заявленій в залізничній документації.( п. 4 Інструкції П-6)

Відповідно до п.5 Інструкції П-6, у всіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту встановлюються пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування та ваги вантажу і кількості місць даним, зазначеним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, діючими на транспорті, одержувач зобов'язаний вимагати від органу транспорту складання комерційного акта (позначки на товарно-транспортній накладній або складання акта - при доставці вантажу автомобільним транспортом).

Умовами п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (із змінами і доповненнями), передбачено, що комерційний акт складається для засвідчення також обставин невідповідності маси з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування даного факту заявив одержувач або відправник вантажу.

Положеннями п. п. 4, 8, 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, передбачено порядок складання комерційних актів.

Відповідачем в підтвердження своєї позиції не було надано а ні комерційних актів, а ні товарно-транспортних накладних, які б містили відповідну позначку. Надані ж Публічним акціонерним товариством Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна акти не можуть бути належними доказами по справі, оскільки не відповідають вищезазначеним вимогам. Враховуючи те, що вантаж приймався відповідачем саме від органу залізничного транспорту, у разі виявлення невідповідності маси вантажу мали бути складені саме комерційні акти або зроблені позначки на товарно-транспортних накладних.

Відсутність такої позначки на товарно-транспортних накладних є порушенням порядку приймання продукції, встановленого Інструкцією П-6.

Крім того, згідно з п. 6 Інструкції П-6 приймання продукції, що поставляється без тари, у відкритій тарі а також приймання за масою нетто і кількістю місць продукції, що поставляється в тарі, проводиться в місці розтину запломбованих чи місці розвантаження неопломбованих транспортних засобів і контейнерів чи складі органу транспорту - при доставці і видачі продукції органом залізничного, водного, повітряного або автомобільного транспорту.

Якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, дбати про безпеку продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншого однорідної продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.( п. 16 Інструкції П-6)

Пунктом 17 Інструкції П-6 визначено, що одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника відправника.

Згідно з п. 17"а" Інструкції П-6 повідомлення про виклик представника відправника (виробника) повинно бути надіслано (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а щодо продукції, яка швидко псується негайно після виявлення недостачі, якщо інші строки не встановлені Основними й Особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором. Вищевказаний пункт містить вичерпаний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у повідомленні.

Відповідачем не надано доказів у розумінні вимог ст.ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повідомлення позивача про недостачу товару.

Судом першої інстанції правомірно також не прийнято до уваги твердження відповідача про те, що ні в яких супроводжувальних документах немає посилання на специфікації № 1 та № 3 до договору № 11150664 від 28.10.2015, оскільки усі документи на поставку складені у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів та договору № 11150664 від 28.10.2015.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 9 064,61 грн. пені, з посиланням на п. 9.3. договору, який передбачає: у разі порушення покупцем умов оплати товару він сплачує пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня в сумі 8 876,29 грн. за загальний період з 12.10.2016 по 01.08.2016. А саме, оскільки розрахунок позивача містить помилки у визначенні облікової ставки НБУ, а також виконаний без урахування положень ч. 5 ст. 254 ЦК України. Апеляційний суд вважає такий висновок вірним та обґрунтованим.

Крім того, позивач посилаючись на ст.625 ЦК України нарахував до стягнення з відповідача 1 702,08 грн. інфляційних нарахувань та 914,59 грн. 3% річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що задоволенню підлягає сума 3% річних у розмірі 907,69 грн. за загальний період з 12.01.2016 по 26.09.2016. А саме, позивач у своєму розрахунку не урахував положень ч. 5 ст. 254 ЦК України.

Суд першої інстанції задовольнив вимоги про стягнення інфляційні втрати в сумі 1 690,90 грн. за загальний період лютий-серпень 2016 року, у звязку з тим, що розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем виконаний без урахування положень, зазначених в п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань та містить помилки щодо початку місяця нарахування інфляційних втрат.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 року у справі №908/2619/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 р. у справі №908/2619/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2016 р. у справі №908/2619/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 позивачу,

1 відповідачу;

1 у справу;

1 ДАГС

1 ГСЗО