ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Справа № 910/16299/16
Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Бондар С.В., Грека Б.М.
за участю представників сторін позивача - Мироновська А.О., відповідача - Лебідь О.В.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від14.12.2016
та на рішенняГосподарського суду міста Києва
від26.10.2016
у справі № 910/16299/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "СК-АНТАРЕС"
доПублічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
простягнення 1 107 080,52 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-АНТАРЕС" (далі - ТОВ "СК-АНТАРЕС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (далі - ПАТ "Агрохолдинг Авангард") про стягнення 1 107 080,52 грн, з яких 913 878,00 грн - основний борг, 803,48 грн - інфляційні втрати, 6344,20 грн - відсотки за користування коштами, 106 054,84 грн - пеня, 80 000,00 грн - витрати на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 порушено провадження у справі №910/16299/16 за позовом ТОВ "СК-АНТАРЕС" до ПАТ "Агрохолдинг Авангард" про стягнення 1 107 080,52 грн.

До початку розгляду справи по суті, ТОВ "СК-АНТАРЕС" подало до суду заяви від 29.09.2016, від 19.10.2016 про збільшення позовних вимог, які прийняті судом до розгляду. З урахуванням прийнятих заяв про збільшення позовних вимог, розмір позовних вимог ТОВ "СК-АНТАРЕС" до ПАТ "Агрохолдинг Авангард" у даній справі становить: 1 104 140,00 грн основного боргу, 166 491,88 грн пені, 14 235,08 грн - 3% річних, 25 059,71 грн. інфляційних втрат та 80 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Чинчин О.В.) від 26.10.2016 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Агрохолдинг Авангард" на користь ТОВ "СК-АНТАРЕС" 1 104 140,00 грн основного боргу, 166 491,88 грн. пені, 14 171, 46 грн - 3% річних, 25059,71 грн. інфляційних втрат, 13 098,64 грн витрат на правову допомогу та 19 647,95 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Агрикова О.В. - головуючий суддя, судді Чорногуз М.Г., Калатай Н.Ф.) від 14.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 та рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2016, ПАТ "Агрохолдинг Авангард" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми процесуального права, а саме ст.ст. 33, 43 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.03.2017. Цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2016, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016, у справі №910/16299/16 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

ПАТ "Агрохолдинг Авангард" надіслало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.10.2015 між ТОВ "СК - АНТАРЕС" (охоронне агентство) та ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор" в особі філії "Птахофабрика "Перше Травня" ПАТ "Птахогосподарство "Червоний прапор" (нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард") (замовник) укладено договір №01-10-15/2 про надання охоронних послуг, відповідно до умов якого охоронне агентство зобов'язалось забезпечити недоторканість об'єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно з актом прийняття об'єкту під охорону, а замовник зобов'язався щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

Згідно з п.2.2 договору об'єкт, який передається під охорону, визначається в дислокації, що є додатком до договору та його невід'ємною частиною.

Додатком №1 до договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 сторони узгодили дислокацію об'єктів охорони.

Згідно з п.7.3 договору загальна сума щомісячної плати за даним договором складає 169 092,00 грн, в тому числі ПДВ.

Оплату щомісячної суми договору за перший місяць надання послуг здійснюється два рази - до 20 числа звітного місяця і до 10 числа місяця, що слідує за звітним, а в подальшому оплату щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним (п.7.4 договору).

Відповідно до п. 7.5. договору охоронне агентство зобов'язано, за перший місяць надання послуг, надати замовникові Акти про надання охоронних послуг до 17 числа звітного місяця та до 2 числа місяця, наступного за звітним, а в подальшому до 2 числа місяця наступного за звітним. Замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення щодо викладеного в Акті. У разі не підписання замовником Акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

Додатковою угодою від 01.01.2016 №01-01-16/2 до договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 сторони змінили розмір вартості послуг з охорони за один календарний місяць та встановили його у розмірі 175 131, 00 грн за один календарний місяць.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. (Аналогічні положення містяться в ст. 193 ГК України).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору, позивачем були надані охоронні послуги у період жовтень 2015 року - липень 2016 року та вересень 2016 року, а відповідачем прийняті вказані послуги, що підтверджується актами наданих послуг на загальну суму 1 896 246,00 грн, які підписані сторонами без будь-яких зауважень та застережень та скріплені печатками підприємств.

Крім того, на виконання умов договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 позивачем були надані послуги у серпні 2016, що підтверджується актом надання послуг №24 від 31.08.2016 року на суму 175 131,00 грн, який підписаний позивачем в односторонньому порядку. Вказаний акт був надісланий відповідачу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 18.09.2016 та фіскальним чеком від 18.09.2016. В порушення п.7.5 договору відповідач не підписав акт надання послуг №24 від 31.08.2016 та не надав заперечень щодо викладеного в акті, а тому відповідно до п.7.5 договору суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що охоронні послуги у серпні 2016 на суму 175 131,00 грн вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що надані позивачем послуги за період жовтень 2015 - вересень 2016 на загальну суму 2 071 377,00 грн оплачені відповідачем частково, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 1 104 140,00 грн., яка також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств без будь-яких зауважень та застережень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій встановивши неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині оплати вартості наданих позивачем послуг за період з жовтня 2015 по вересень 2016, дійшли обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 1 104 140,00 грн заборгованості.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сторони в п. 5.9 договору погодили, що у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства відповідно до умов договору, замовник зобов'язаний сплатити охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначені норми права, колегія суддів погоджується з висновками попередніх інстанцій про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення ним грошових зобов'язань за договором в частині оплати вартості наданих охоронних послуг.

При здійсненні розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають до стягнення за період заявлений позивачем з 11.11.2015 по 17.09.2016, суди попередніх інстанцій вмотивовано виходили з того, що пеня, 3% річних та інфляційні втрати мають розраховуватись за кожним актом надання охоронних послуг окремо, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який стягується пеня, 3 % річних, а якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, то днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Суди попередніх інстанцій, здійснивши власний перерахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат за період з 11.11.2015 по 17.09.2016, дійшли обгрунтованого висновку, що до стягнення з відповідача за порушенням ним грошових зобов'язань за договором підлягає пеня у розмірі 166 491, 88 грн, 14 171,46 грн - 3% річних та 25 059,71 грн. інфляційних втрат.

Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 80000,00 грн, заявлених позивачем, то колегія суддів виходить з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.07.2016 між Адвокатським об'єднанням "Група Адвокатів України" (виконавець) та ТОВ "СК - АНТАРЕС" (замовник) було укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2, відповідно до умов якого замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дав завдання виконавцеві та зобов'язався оплатити його допомогу, а виконавець зобов'язався відповідно до завдання надати правову допомогу замовнику з питань врегулювання дебіторської заборгованості.

Додатковою угодою №2 від 07.07.2016 року до договору про надання правової допомоги №01-07/2 від 01.07.2016 року сторони дійшли згоди, що замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дав завдання виконавцеві надати правову допомогу по стягненню заборгованості за надані замовником послуги з ПАТ "Агрохолдинг Авангард", заборгованість у сумі 913 878 грн. 00 коп. Також, було визначено, що за надання допомоги замовник сплачує виконавцеві фіксовану плату - гонорар, який складає 80 000, 00 грн.

Між Адвокатським об'єднанням "Група Адвокатів України" (виконавець) та ТОВ "СК - АНТАРЕС" (замовник) було підписано акт наданих послуг від 21.09.2016.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Частиною 5 ст. 49 ГПК України передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

В п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу у даній справі, суди попередніх інстанцій зазначене вище врахували, у зв'язку з чим дійшли до обгрунтованого висновку про стягнення 13 098, 64 грн. витрат на правову допомогу (послуг адвоката).

Доводи ПАТ "Агрохолдинг Авангард" викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та передусім зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 у справі № 910/16299/16 - без змін.

Поновити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 у справі №910/16299/16.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Бондар С.В.

Грек Б.М.