РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017№910/10050/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/10050/16

за позовом благодійної організації «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД, м. Київ,

до Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ, та AbbVie Inc (ЕббВі Інк.), м. Чікаго, США,

про визнання недійсними патентів України №85564 та № 89220 на винахід,

за участю представників сторін:

позивача - Дрюк Н.О. (довіреність від 05.09.2016 №б/н);

Мамуні О.С. (довіреність від 05.09.2016 №б/н);

Лук'янова О.Л. (довіреність від 05.09.2016 № б/н);

Трофименко М.М. (довіреність від 08.09.2011 № б/н);

відповідача-1 - Запорожець Л.Г. (довіреність від 21.11.2014 № 1-8/8566);

відповідача-2 - Казанкіної А.Ю. (довіреність від 31.01.2013 № б/н);

Сопільняк В.Ю. (довіреність від 31.01.2013 № б/н).

Всеукраїнська благодійна організація «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання недійсним належного AbbVie Inc (ЕббВі Інк.; далі - Компанія) патенту України № 85564 на винахід «Тверда фармацевтична дозована форма, що містить інгібітор ВІЛ протеази, спосіб її одержання»;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести зміни до Державного реєстру винаходів України (далі - Реєстр) стосовно визнання недійсним повністю патенту України № 85564 на винахід «Тверда фармацевтична дозована форма, що містить інгібітор ВІЛ протеази, спосіб її одержання» та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Позов мотивовано тим, що державна реєстрація винаходу та видача патенту України №85564 була проведена з порушенням чинного законодавства України, оскільки винахід не відповідає умовам патентоздатності, а саме: не є новим і не має винахідницького рівня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2016 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2016 заяву Організації про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено; вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Компанії передавати права інтелектуальної власності на винахід «Тверда фармацевтична дозована форма, що містить інгібітор ВІЛ протеази, спосіб її одержання» за патентом України №85564; заборони Службі вносити зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи щодо зміни особи власника винаходу «Тверда фармацевтична дозована форма, що містить інгібітор ВІЛ протеази, спосіб її одержання» за патентом України №85564 та публікувати будь-які зміни, що стосуються передачі виключних майнових прав інтелектуальної власності на вказаний винахід за патентом України №85564.

Служба 21.06.2016 подала суду копії матеріалів заявки за патентом України № 85564 на винахід та виписку з Державного реєстру патентів України на винахід стосовно зазначеного патенту.

Служба 08.07.2016 подала суду відзив на позову заяву, у якому зазначила, що за результатами кваліфікаційної експертизи заявки №а200603276 було встановлено, що заявлений винахід відповідає умовам патентоздатності - новизні та винахідницькому рівню; позивач має довести існування будь-якої інформації, що містить сукупність ознак винаходу за патентом України №85564, та те, що така інформація була оприлюднена до дати подання заявки №а200603276 і була загальнодоступною, а також те, що винахід не має винахідницького рівня, тобто є очевидним для фахівця; встановлення обставин, які мають значення для вирішення даного спору, неможливе без застосування спеціальних знань в галузі хімії, тобто без призначення у справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

30.01.2017 Організація подала суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила суд:

- визнати патент України № 85564 на винахід недійсним повністю;

- зобов'язати Службу внести зміни до Реєстру стосовно визнання недійсним повністю патенту України № 85564 на винахід та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- визнати патент України № 89220 на винахід недійсним повністю;

- зобов'язати відповідача-1 внести зміни до Реєстру стосовно визнання недійсним повністю патенту України № 89220 на винахід та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Суд, перевіривши дотримання позивачем вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), прийняв зазначену заяву до розгляду.

30.01.2017 позивач подав суду клопотання про залучення доказів, в якому повідомив суд про зміну найменування на благодійну організацію «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» та адреси на 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Межигірська, будинок 87-А.

Організація 30.01.2017 подала суду клопотання про долучення доказів, а саме: засвідчені копії документів, перекладені українською мовою, що були використані патентним повіреним України Оцалюком В.М. при складанні висновку від 29.12.2015, що було додано до позовної заяви позивача, та копію додаткового висновку патентного повіреного України Оцалюка В.М. від 25.11.2016.

20.02.2017 відповідач-2 подав суду відзив на позов та заяву про зміну предмету позову, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке:

- позивачем не доведено суду порушення його особистого, суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу;

- Організація не довела належними доказами невідповідність патентів України № 85564 та №89220 умовам надання правової охорони.

20.02.2017 позивач подав суду клопотання про призначення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, в якому просив доручити проведення судової експертизи судовому експерту Петренко Сергію Анатолійовичу та поставити на вирішення експерта такі питання:

- «Чи відповідає винахід за патентом України № 85564 умові патентоздатності «винахідницький рівень» відповідно до матеріалів справи?»;

- «Чи відповідає винахід за патентом України № 85564 умові патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи?»;

- «Чи відповідає винахід за патентом України № 89220 умові патентоздатності «винахідницький рівень» відповідно до матеріалів справи?»;

- «Чи відповідає винахід за патентом України № 89220 умові патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи?».

06.03.2017 позивач подав суду письмові пояснення, в яких заперечив проти доводів відповідача-2, викладених ним у відзиві, та вказав, що надані Організацією докази є належними та допустимими.

06.03.2017 Служба подала суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії матеріалів заявки № a200710440 на винахід.

06.03.2017 Компанія подала суду письмові пояснення, в яких вказала таке:

- позивачем не доведено, що дія спірних патентів перешкоджає здійсненню ним благодійної діяльності;

- позовна заява ґрунтується на припущеннях, які не доводять причинно-наслідковий зв'язок між дією оскаржуваних патентів та перешкодах у здійсненні благодійної діяльності Організації;

- твердження позивача про монопольне становище на ринку та нехтування відповідачем-2 інтересами пацієнтів не відповідає дійсності;

- Компанія дотримується принципів соціальної відповідальності та здійснює все можливе для охоплення максимально можливої кількості людей, що живуть з ВІЛ/СНІД;

- відповідач-2 заперечує проти призначення судової експертизи та заявляє про застосування строку позовної давності.

У судовому засіданні 06.03.2017 представники позивача підтримали клопотання про призначення судової експертизи; представник відповідача-1 залишив його розгляд на розсуд суду; представники відповідача-2 заперечили проти призначення судової експертизи.

Відповідно до частини першої 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Слід зазначити, що призначення судової експертизи у даній справі не є доцільним, оскільки в першу чергу необхідним є з'ясування наявності у Організації порушеного права чи законного інтересу.

Крім того, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, призначення судової експертизи є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Представники позивача надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача-1 підтримав доводи відзиву, долученого до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представники відповідача-2 підтримали доводи відзиву, долученого до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Частинами першою і третьою статті 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений ЦК України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності відповідно до частини першої статті 155 Господарського кодексу України та частини першої статті 420 ЦК України належать, зокрема, винаходи.

Об'єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології (частина друга статті 459 ЦК України).

Відповідно до статті 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу.

Суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід є: винахідник; інші особи, які набули прав на винахід, за договором чи законом (стаття 463 ЦК України).

За приписами статті 464 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на винахід є: право на використання винаходу; виключне право дозволяти використання винаходу (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на винахід належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Компанія є власником патенту України № 85564 на винахід «Тверда фармацевтична дозована форма, що містить інгібітор ВІЛ протеази, спосіб її одержання»; заявка від 23.08.2004 № а200603276; дата набрання чинності патентом - 10.02.2009.

Формула винаходу за патентом України № 85564 має такий зміст:

« 1. Тверда фармацевтична дозована форма, яка включає тверду дисперсію принаймні одного інгібітора ВІЛ протеази у принаймні одному фармацевтично прийнятному водорозчинному полімері і принаймні одну фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину, причому вказаний інгібітор ВІЛ протеази являє собою (2S,3S,5S)-5-(N-(N-(N-метил-N-((2-ізопропіл-4-тіазоліл)-метил)-аміно)карбоніл)-L-валініл)аміно-2-(N-((5-тіазоліл)метокси-карбоніл)-аміно)-аміно-1,6-дифеніл-3-гідроксигексан (ритонавір) і причому кожний з вказаних щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер має Tg принаймні близько 50 °С і вказана дозована форма включає від приблизно 50 до приблизно 85 % за масою всієї дозованої форми вказаного фармацевтично прийнятного водорозчинного полімеру.

2. Дозована форма за п. 1, яка відрізняється тим, що вказана тверда дисперсія являє собою склоподібний розчин або твердий розчин і складається з однієї фази.

3. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина має величину HLB від приблизно 4 до приблизно 10.

4. Дозована форма за п. 3, яка відрізняється тим, що вказана тверда дисперсія додатково містить іншу фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину.

5. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина являє собою сорбітановий ефір жирної кислоти.

6. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вона включає відносно маси дозованої форми від приблизно 5 до приблизно 30 % за масою вказаного інгібітора ВІЛ протеази, від приблизно 2 до приблизно 20 % за масою вказаної поверхнево-активної речовини і від приблизно 0 до приблизно 15 % за масою добавок.

7. Дозована форма за п. 1, яка відрізняється тим, що вона показує дозозалежну AUC концентрації ритонавіру в плазмі у собак в умовах відсутності голодування принаймні близько 9 мкг.год/мл/100 мг.

8. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що принаймні один інгібітор ВІЛ протеази містить ритонавір і (2S,3S,5S)-2-(2,6-диметилфеноксіацетил)аміно-3-гідрокси-5-[2S-(1-тетрагідро-піримід-2-оніл)-3-метилбутаноїл]-аміно-1,6-дифенілгексан (лопінавір).

9. Дозована форма за п. 8, яка відрізняється тим, що вона показує дозозалежну AUC концентрації ритонавіру в плазмі у собак в умовах відсутності голодування принаймні близько 9 мкг.год/мл/100 мг і дозозалежну AUC концентрації лопінавіру у плазмі у собак в умовах відсутності голодування принаймні близько 20 мкг.год/мл/100 мг.

10. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вказаний водорозчинний полімер має Tg від приблизно 80 до приблизно 180 °С.

11. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вказаним водорозчинним полімером у ній є гомополімер або співполімер N-вінілпіролідону.

12. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вказаним водорозчинним полімером у ній є співполімер N-вінілпіролідону і вінілацетату.

13. Дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вона містить принаймні одну добавку, вибрану з регуляторів текучості, дезінтегруючих речовин, агентів, які збільшують об'єм, мастильних агентів.

14. Тверда дозована форма за п. 2, яка відрізняється тим, що вона містить при зберіганні протягом приблизно 6 тижнів при близько 40 °С і близько 75 % вологості принаймні близько 98 % первинного вмісту вказаного інгібітора ВІЛ протеази.

15. Дозована форма за п. 1, яка відрізняється тим, що вказаний водорозчинний полімер має Tg від приблизно 80 до приблизно 180 °С, вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина має величину HLB від приблизно 4 до приблизно 10 і присутня у кількості від приблизно 2 до приблизно 20 % за масою відносно маси дозованої форми.

16. Дозована форма за п. 1, яка відрізняється тим, що вказаний водорозчинний полімер являє собою співполімер N-вінілпіролідону і вінілацетату, вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина являє собою сорбітановий ефір жирної кислоти і має величину HLB від приблизно 4 до приблизно 10 і присутня у кількості від приблизно 2 до приблизно 20 % за масою відносно маси дозованої форми.

17. Спосіб одержання твердої дозованої форми за п.1, який включає:

одержання розплаву, що містить принаймні один інгібітор ВІЛ протеази, принаймні один вказаний фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер і принаймні одну вказану фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину; і

залишення розплаву для тверднення для одержання твердої дисперсії продукту.

18. Спосіб за п. 17, який відрізняється тим, що він включає додатково подрібнення вказаної твердої дисперсії продукту з пресуванням вказаної твердої дисперсії продукту в таблетки.

19. Тверда фармацевтична дозована форма, яка включає тверду дисперсію ритонавіру і лопінавіру у принаймні одному фармацевтично прийнятному водорозчинному полімері і принаймні одну фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину, причому вказаний фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер має Tg принаймні близько 50 °С, і присутня у кількості від приблизно 50 до приблизно 85 % за масою відносно маси дозованої форми, і вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина має величину HLB від приблизно 4 до приблизно 10 і присутня у кількості від приблизно 2 до приблизно 20 % за масою відносно маси дозованої форми.

20. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вказана тверда дисперсія являє собою склоподібний розчин або твердий розчин і складається з однієї фази.

21. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вказаний водорозчинний полімер має Tg від приблизно 80 до приблизно 180 °С.

22. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вказаним водорозчинним полімером у ній є співполімер N-вінілпіролідону і вінілацетату, і вказана поверхнево-активна речовина являє собою сорбітановий ефір жирної кислоти.

23. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вказаним водорозчинним полімером у ній є гомополімер або співполімер N-вінілпіролідону, і вказана поверхнево-активна речовина являє собою сорбітановий ефір жирної кислоти.

24. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вказаним водорозчинним полімером у ній є коповідон, і вказана поверхнево-активна речовина являє собою сорбітанмонопальмітат.

25. Дозована форма за п. 19, яка відрізняється тим, що вона містить принаймні одну добавку, вибрану з регуляторів текучості, дезінтегруючих речовин, агентів, які збільшують об'єм, і мастильних агентів.

26. Тверда фармацевтична дозована форма, яка включає склоподібний розчин або твердий розчин ритонавіру і лопінавіру в матриксі, що включає сорбітановий ефір жирної кислоти і співполімер N-вінілпіролідону і вінілацетату, де вказані ритонавір і лопінавір присутні в кількості від 5 до приблизно 30 % за масою відносно маси дозованої форми, вказаний співполімер присутній в кількості від 50 до приблизно 85 % за масою відносно маси дозованої форми, і вказаний сорбітановий ефір жирної кислоти присутній в кількості від 2 до приблизно 20 % за масою відносно маси дозованої форми.

27. Дозована форма за п. 26, яка відрізняється тим, що вказаним полімером у ній є коповідон, і вказаний сорбітановий ефір жирної кислоти являє собою сорбітанмонопальмітат.».

Крім того, відповіда-2 є власником патенту України № 89220 на винахід «Спосіб лікування ВІЛ/СНІДУ шляхом прийому без їжі або в умовах голодування твердого фармацевтичного дозованого складу інгібітора ВІЛ-протеази»; заявка від 21.02.2006 № a200710440; дата набрання чинності патентом - 11.01.2010.

Формула винаходу за патентом України № 89220 має такий зміст:

« 1. Спосіб лікування ВІЛ/СНІДу, що включає введення суб'єктові, який потребує такого лікування, твердої фармацевтичної дозованої форми, причому вказана дозована форма приймається вказаним пацієнтом без їжі або в умовах голодування, і вказана дозована форма містить лопінавір і ритонавір у вигляді твердого розчину або твердої дисперсії; фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер, який має температуру склування Tс щонайменше 50 °C і фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину, яка має значення гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10.

2. Спосіб за п. 1, в якому вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина вибрана із простого ефіру поліоксіетиленалкілу, поліоксіетиленалкіларилового простого ефіру, складного ефіру поліетиленгліколевої жирної кислоти, алкіленгліколевого моноскладного ефіру жирної кислоти, складного ефіру жирної кислоти сахарози або моноскладного ефіру жирної кислоти сорбітану.

3. Спосіб за п. 1, в якому вказана поверхнево-активна речовина вибрана з поліоксіетилен(3)лаурилового ефіру, поліоксіетилен(5)цетилового ефіру, поліоксіетилен(2)стеарилового ефіру, поліоксіетилен(5)стеарилового ефіру, поліоксіетилен(2)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(3)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(4)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(3)октилфенілового ефіру, ПЕГ-200 монолаурату, ПЕГ-200 дилаурату, ПЕГ-300 дилаурату, ПЕГ-400 дилаурату, ПЕГ-300 дистеарату, ПЕГ-300 діолеату, монолаурату пропіленгліколю, моностеарату сахарози, дистеарату сахарози, монолаурату сахарози, дилаурату сахарози, монолаурату сорбітану, моноолеату сорбітану, монопальмітату сорбітану або стеарату сорбітану.

4. Спосіб за п. 1, в якому вказана поверхнево-активна речовина являє собою складний ефір жирної кислоти сорбітану.

5. Спосіб за п. 1, в якому вказана поверхнево-активна речовина являє собою монолаурат сорбітану.

6. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер вибраний з гомополімеру N-вініллактаму, співполімеру N-вініллактаму, складного ефіру целюлози, простого ефіру целюлози, оксиду поліалкілену, поліакрилату, поліметакрилату, поліакриламіду, полівінілового спирту, полімеру вінілацетату, олігосахариду й полісахариду.

7. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер вибраний з гомополімеру N-вінілпіролідону, співполімеру N-вінілпіролідону, співполімеру N-вінілпіролідону й вінілацетату, співполімеру N-вінілпіролідону або вінілпропіонату, полівінілпіролідону, метилцелюлози, етилцелюлози, гідроксіалкілцелюлози, гідроксипропілцелюлози, гідроксіалкілалкілцелюлози, гідроксипропілметилцелюлози, фталату целюлози, сукцинату целюлози, фталату ацетилцелюлози, фталату гідроксипропілметилцелюлози, сукцинату гідроксипропілметилцелюлози, ацетат сукцинату гідроксипропілметилцелюлози, поліетиленоксиду, поліпропіленоксиду, співполімеру оксиду етилену й оксиду пропілену, метакрилової кислоти/співполімеру етилакрилату, метакрилової кислоти/співполімеру метилметакрилату, бутилметакрилату/співполімеру 2-диметиламіноетилметакрилату, полі(гідроксіалкілакрилату), полі(гідроксіалкілметакрилату), співполімеру вінілацетату й кротонової кислоти, частково гідролізованого полівінілацетату, карагінану, галактоманану або ксантанової смоли.

8. Спосіб за п. 1, в якому вказаний фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер являє собою співполімер N-вінілпіролідону й вінілацетату.

9. Спосіб за п. 1, в якому вказаний фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер являє собою коповідон.

10. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер вибраний із групи, що складається з гомополімеру N-вініллактаму, співполімеру N-вініллактаму, складного ефіру целюлози, простого ефіру целюлози, оксиду поліалкілену, поліакрилату, поліметакрилату, поліакриламіду, полівінілового спирту, полімеру вінілацетату, олігосахариду й полісахариду,

і де вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина вибрана із групи, що складається з простого ефіру поліоксіетиленалкілу, поліоксіетиленалкіларилового простого ефіру, складного ефіру поліетиленгліколевої жирної кислоти, алкіленгліколевого моноскладного ефіру жирної кислоти, складного ефіру жирної кислоти сахарози й моноскладного ефіру жирної кислоти сорбітану.

11. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер вибраний із групи, що складається з гомополімеру N-вінілпіролідону, співполімеру N-вінілпіролідону, співполімеру N-вінілпіролідону й вінілацетату, співполімеру N-вінілпіролідону або вінілпропіонату, полівінілпіролідону, метилцелюлози, етилцелюлози, гідроксіалкілцелюлози, гідроксипропілцелюлози, гідроксіалкілалкілцелюлози, гідроксипропілметилцелюлози, фталату целюлози, сукцинату целюлози, фталату ацетилцелюлози, фталату гідроксипропілметилцелюлози, сукцинату гідроксипропілметилцелюлози, ацетат сукцинату гідроксипропілметилцелюлози, поліетиленоксиду, поліпропіленоксиду, співполімеру оксиду етилену й оксиду пропілену, метакрилової кислоти/співполімеру етилакрилату, метакрилової кислоти/співполімеру метилметакрилату, бутилметакрилату/співполімеру 2-диметиламіноетилметакрилату, полі(гідроксіалкілакрилату), полі(гідроксіалкілметакрилату), співполімеру вінілацетату й кротонової кислоти, частково гідролізованого полівінілацетату, карагінану, галактоманану й ксантанової смоли, і де вказана поверхнево-активна речовина вибрана із групи, що складається з поліоксіетилен(3)лаурилового ефіру, поліоксіетилен(5)цетилового ефіру, поліоксіетилен(2)стеарилового ефіру, поліоксіетилен(5)стеарилового ефіру, поліоксіетилен(2)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(3)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(4)нонілфенілового ефіру, поліоксіетилен(3)октилфенілового ефіру, ПЕГ-200 монолаурату, ПЕГ-200 дилаурату, ПЕГ-300 дилаурату, ПЕГ-400 дилаурату, ПЕГ-300 дистеарату, ПЕГ-300 діолеату, монолаурату пропіленгліколю, моностеарату сахарози, дистеарату сахарози, монолаурату сахарози, дилаурату сахарози, монолаурату сорбітану, моноолеату сорбітану, монопальмітату сорбітану, стеарату сорбітану.

12. Спосіб за п. 1, в якому вказана дозована форма містить 50-85 мас. % від дозованої форми зазначеного водорозчинного полімеру і 2-20 мас. % від дозованої форми вказаної поверхнево-активної речовини.

13. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер являє собою співполімер N-вінілпіролідону й вінілацетату й вказана поверхнево-активна речовина являє собою складний ефір жирної кислоти сорбітану.

14. Спосіб за п. 1, в якому вказаний водорозчинний полімер являє собою коповідон і вказана поверхнево-активна речовина являє собою монолаурат сорбітану.

15. Спосіб за п. 14, в якому вказана дозована форма містить 50-85 мас. % від дозованої форми зазначеного водорозчинного полімеру й 2-20 мас. % від дозованої форми вказаної поверхнево-активної речовини.

16. Спосіб за п. 1, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердої дисперсії.

17. Спосіб за п. 1, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

18. Спосіб за п. 13, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердої дисперсії.

19. Спосіб за п. 13, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

20. Спосіб за п. 14, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердої дисперсії.

21. Спосіб за п. 14, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

22. Спосіб за п. 11, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердої дисперсії.

23. Спосіб за п. 11, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

24. Спосіб за п. 15, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

25. Спосіб лікування ВІЛ/СНІДу, що включає введення суб'єктові, який потребує такого лікування, твердої фармацевтичної дозованої форми, причому вказана дозована форма приймається вказаним пацієнтом без їжі або в умовах голодування, і вказана дозована форма містить лопінавір і ритонавір у вигляді твердого розчину або твердої дисперсії; фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер, який має температуру склування Tс щонайменше 50 °C і комбінації поверхнево-активних речовин, які мають значення гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10.

26. Спосіб за п. 25, в якому вказаний ритонавір і лопінавір представлені у вигляді твердого розчину.

27. Спосіб лікування ВІЛ/СНІДу, що включає введення суб'єктові, який потребує такого лікування, твердої фармацевтичної дозованої форми, причому вказана дозована форма приймається вказаним пацієнтом без їжі або в умовах голодування й вказана дозована форма містить нерозчинну форму лопінавіру.

28. Спосіб за п. 27, в якому вказана нерозчинна форма лопінавіру представлена у вигляді твердої дисперсії лопінавіру в матриці, де вказана матриця містить щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер і щонайменше одну фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину, причому вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина містить поверхнево-активну речовину зі значенням гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10.

29. Спосіб за п. 28, в якому вказаний щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер має температуру склування Tс щонайменше 50 °C.

30. Спосіб за п. 27, в якому вказана нерозчинна форма лопінавіру представлена у вигляді твердого розчину лопінавіру в матриці, де вказана матриця містить щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер і щонайменше одну фармацевтично прийнятну поверхнево-активну речовину, причому вказана фармацевтично прийнятна поверхнево-активна речовина містить поверхнево-активну речовину зі значенням гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10.

31. Спосіб за п. 30, в якому вказаний щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер має температуру склування Tс щонайменше 50 °C.

32. Спосіб за п. 30, в якому вказаний щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер містить співполімер N-вінілпіролідону й вінілацетату й вказана поверхнево-активна речовина зі значенням гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10 являє собою моноскладний ефір жирної кислоти сорбітану.

33. Спосіб за п. 30, в якому вказаний щонайменше один фармацевтично прийнятний водорозчинний полімер містить коповідон і вказана поверхнево-активна речовина зі значенням гідрофільно-ліпофільного балансу (ГЛБ) від 4 до 10 являє собою моноскладний ефір сорбітану монолаурату.».

На думку Організації, державна реєстрація винаходів та видача патентів України були проведені з порушенням чинного законодавства України, оскільки винаходи не відповідають умовам патентоздатності, а саме: не є новими, не мають винахідницького рівня.

Позивач обґрунтовує пред'явлення даного позову та порушення своїх прав тим, що:

- патентування відповідачем-2 винаходів за патентами України № 85564 та № 89220 створює перешкоди для здійснення Організацією благодійної діяльності із забезпечення людей, які живуть з ВІЛ, антиретровірусними препаратами та лікарськими засобами для лікування опортуністичних інфекцій та порушує охоронювані законом інтереси позивача та людей, які живуть з ВІЛ, в інтересах яких діє позивач;

- Організація є одним із виконавців Загальнодержавної цільової соціальної програми протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу на 2014-2018 роки, затвердженої Законом України від 20.10.2014 № 1708-VII, відповідно до якої на нього покладено виконання завдання «Забезпечення доступу до безперервної антиретровірусної терапії для хворих на ВІЛ-інфекцію, які цього потребують».

У свою чергу, відповідачі, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилались, на те, що: винаходи та корисна модель відповідають умовам патентоздатності; державна реєстрація та видача патентів були проведені відповідно до норм чинного законодавства України; права та законні інтереси позивача жодним чином не порушені.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Судом встановлено, що Організація - це самоврядна, на добровільних засадах, благодійна організація.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійна організація - це юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності.

Згідно з пунктом 2.1 статуту позивача головною метою діяльності Організації є здійснення, провадження та підтримка благодійної діяльності в інтересах суспільсва, через надання допомоги та сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, а також розвиток і підтримка українського суспільства у сфері впровадження комплексних проектів з профілактики та нерозповсюдження інфекційних та неінфекційних захворювань, що мають соціальне значення, у тому числі ВІЛ/СНІДу та інших захворювань у Україні, а також впровадження інших благодійних програм.

Підпунктами 2.3. та 2.5 статуту позивача визначені сфери благодійної діяльності Організації та види її здійснення.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено іншою особою та зазначає, які саме дії необхідні для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, у разі встановлення порушеного права, з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення відсутнє чи обраний позивачем спосіб захисту не відповідає характеру порушеного права чи інтересу, суд має відмовити у позові.

Предметом даного господарського спору є визнання недійсними патентів України № 85564 та № 89220 на винаходи, з підстав їх невідповідності умовам надання правової охорони.

Вказані правовідносини є приватноправовими, та не мають будь-якого впливу на благодійну діяльність позивача.

Організація не надала жодного документального підтвердження порушення прав або охоронюваного законом інтересу зі сторони відповідачів.

Зростання в Україні чисельності осіб, які захворіли (чи стали інфікованими) на ВІЛ/СНІД не є наслідком дій відповідачів та зменшення вартості препарату не вплине на вказану тенденцію.

Що ж до посилання Організації на високу ціну препаратів відповідача-2, то вказане твердження жодним чином не впливає на права чи охоронюваний законом інтерес позивача як благодійної організації.

Позивач по суті зводить свій власний охоронюваний законом інтерес до можливої купівлі препарату для лікування ВІЛ/СНІД (генерика) у виробника на території України за ціною меншою за ту, яка пропонується відповідачем-2.

На даний час не відомо чи вказані виробники дійсно існують; будуть виробляти такий препарат (зацікавлені в цьому) та реалізувати його позивачу за ціною, яка є значно меншою за ціну Компанії.

Що ж до посилань позивача на судові рішення (від 16.01.2014 зі справи № 5011-72/7083-2012; від 03.03.2015 зі справи № 5011-64/6413-2012), якими було зобов'язано компанії Ципла Лтд. (Cipla Ltd.) та Уелш Трейд Лімітед припинити порушення прав Компанії на винахід за патентом України № 85564, то слід вказати таке.

Зі змісту вказаних рішень вбачається, що вказані компанії, порушуючи права позивача на винахід, зареєстрували лікарські засоби та вчиняли дії спрямовані на їх розповсюдження та реалізацію на території України.

Разом з тим, компанії Ципла Лтд. (Cipla Ltd.) та Уелш Трейд Лімітед не є юридичними особами України і доказів того, що вказані особи реалізували лікарські засоби за ціною значно меншою за ціну позивача немає.

Крім того, у випадку існування третіх осіб (у тому числі компаній Ципла Лтд. (Cipla Ltd.) та Уелш Трейд Лімітед), які через чинність спірних патентів не можуть ввозити чи виробляти препарати, останні не позбавлені права звернутися з відповідними позовними заявами для захисту власних прав та законних інтересів.

Слід зазначити, що саме по собі прагнення до користування конкретним матеріальним (нематеріальним) благом (охоронюваний законом інтерес) шляхом отримання легітимного дозволу повинно мати відображення у діях позивача, направлених на отримання цього блага.

Не зважаючи на це, позивачем не надано будь-яких доказів того, що визнання патентів України № 85564 та № 89220 матиме своїм наслідком державну реєстрацію будь-яких інших лікарських засобів із вмістом діючої речовини лопінавір/ритонавір, а їх вартість буде значно менше вартості лікарського засобу «Алувіа» виробництва відповідача-2.

Права позивача як виконавця Загальнодержавної цільової соціальної програми протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу на 2014-2018 роки оскаржуваними патентами України на винаходи не порушені, так само як і права людей, які живуть з ВІЛ, оскільки позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між доводами та порушенням прав пацієнтів, на які посилається Організація.

Таким чином, у задоволенні позову в частині визнання патентів недійсними в порядку статті 33 Закону слід відмовити, оскільки Організацією не підтверджено та спростовано матеріалами справи посилання на невідповідність винаходів умовам патентоздатності; документально не доведено, що відповідачами порушені права та законні інтереси позивача.

Що ж до вимог про зобов'язання Служби внести відомості до Реєстру та здійснити відповідну публікацію, то вони як похідні від вимог про визнання патентів недійсними не підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2017.

Суддя О. Марченко