ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"15" березня 2017 р.Справа № 924/159/14

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В. при секретарі судового засідання Мазій І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, порушеної

за спільною заявою

1. ОСОБА_1 м. Хмельницький

2. ОСОБА_2 м. Хмельницький

3. Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" ст. Богданівці Хмельницького району

про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький

Розгляд позовної заяви (вх. №05-06/1111/16 від 27.12.2016р.)за підписом в.о.директора ТОВ "Октант-Центр" м.Хмельницький до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" м.Київ про стягнення 46530,25 грн. в межах справи № 924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299)

За участю представників :

кредиторів : ОСОБА_3 - за довіреністю

боржника : Рудюк В.Д. - за довіреністю

розпорядник майна : Сибаль А.М.

представники прокуратури Хмельницької області - не прибули

Ухвала приймається 15.03.2017р. , оскільки в судовому засіданні 23.02.2017р. оголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 24.07.2014р. (суддя Яроцький А.М.) порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16 листопада 2014 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1), попереднє засідання у справі № 924/159/14 призначено на 10 год. 1 жовтня 2014р.

24.07.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі №924/159/14. про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) і призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1).

В межах справи ухвалою від 4 жовтня 2016р. задоволено заяву судді Яроцького А.М. про самовідвід, тоді як за Розпорядженням № 59/16 від "4" жовтня 2016р. керівника апарату суду Відповідно до пунктів 2.3.25, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 924/159/14.

У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4.10.2016р. через задоволення відводу (самовідводу) судді відповідно до ст. 20 ГПКУ справу № 924/159/14 передано на розгляд судді Грамчуку І.В., а тому останню прийнято до провадження поряд із заявами розпорядника майном ТОВ "Октант-центр" - арбітражного керуючого Сибаля А.М. до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Людмили Володимирівни про визнання недійсними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексні номери витягу № 28152736, № 28152249 та № 28150293 від 09.02.2016р., розпорядника майном ТОВ "Октант-центр" - арбітражного керуючого Сибаля А.М. до державного реєстратора - приватного нотаріуса Ярмолинецького районного управління юстиції Загранюка Юрія Анатолійовича про визнання незаконною та скасування реєстраційної дії стосовно реєстрації приватного підприємства "Октант-Плюс", заявою (позовною заявою) в.о.директора товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" Сибаля Андрія Михайловича до ОСОБА_8 про визнання частково недійсним договору № 52/5-45 від 14.12.2005р. та заявою ОСОБА_9 як засновника та як уповноваженої особи учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" ОСОБА_9 про усунення арбітражного керуючого Сибаля А.М. від виконання обов'язків розпорядника майна та керівника ТОВ "Октант-центр" від 16.08.2016р., а також Заяви гр. ОСОБА_10 (вх. № 05-06/242/16 від 17.03.2016р.) про заміну кредитора у справі - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, вул. Пушкінська, 8/26, ) на його правонаступника - ОСОБА_10 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) в частині грошових вимог до боржника на загальну суму 23 066 082,66 грн., в т.ч.: - згідно генеральної угоди від 20.12.2007р. № 15/2007, укладеної між ВАТ "ВТБ Банк" (тепер - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр"); - згідно кредитного договору від 06.02.2007р. № 07-2007/01, укладеного між АКБ "Мрія" (тепер - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр"), на суму 5 016 528,13 грн., з яких основний борг - 2 188 750 грн., проценти - 2 490 695,65 грн., комісія - 337 082,48 грн.; - згідно договору про відкриття кредитної лінії від 20.12.2007р. № 25.43-15/07-КЛ, укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (тепер - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр"), на суму 7417253,79 грн., з яких основний борг - 3098750 грн., проценти - 374576,01 грн., комісія - 443927,78 грн.; згідно кредитного договору від 23.12.2008р. № 25.89/08-СК, укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (тепер - ПАТ "ВТБ Банк") та ОСОБА_9, на суму 9 926661,86 грн., з яких основний борг - 3976500 грн., проценти - 5339796,36 грн., комісія - 610 365,50 грн.; згідно кредитного договору від 14.03.2008р. № 25.20-15/08-СК, укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (тепер - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр"), на суму 705 638,88 грн., з яких основний борг - 325 250 грн., проценти - 339 407,41 грн., комісія - 40 981,47 грн. у справі № 924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299), отриманих суддею згідно відповідних Протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2016р. і 25.10.2016р., запропонувавши учасникам у справі про банкрутство надати оригінали доказів на підтвердження відмічених у заявах аргументів.

Господарським судом отримано позовну заяву (вх.№05-06/1111/16 від 27.12.2016р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" м.Хмельницький до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" м.Київ про стягнення 46530,25 грн., що потребує призначенню до розгляду по суті.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" м.Хмельницький в обгрунтування позовної заяви повідомляє, що відповідач безпідставно набув від позивача грошові кошти в сумі 46530,25 грн., які підлягають поверненню позивачу. Звертає увагу суду на те, що Закритим акціонерним товариством "Октант" , правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр", платіжним дорученням №189 від 08.09.2011р. на поточний рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 46530,25 грн. з призначенням платежу за трактор ХТЗ-17221.

Перерахування коштів на рахунок відповідача по погашенню існуючої заборгованості не проводилось, про що зазначено в довідці відповідача від 22.07.2014р. №258. та ухвали суду від 24.07.2014р. по справі №924/159/14.

Стверджує, що кошти в сумі 46530,25 грн. не були зараховані відповідачем в погашення заборгованості за будь-якими із раніше укладених та вже припинених (розірваних) договорів на час здійснення даного платежу, як і в погашення заборгованості згідно відкритих виконавчих проваджень про стягнення на користь відповідача грошових коштів.

Звертає увагу на те, що на час здійснення платежу не було жодного укладеного із відповідачем чинного договору, який би покладав на ЗАТ "Октант", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр", обов'язок здійснювати відповідачу платіж за трактор ХТЗ-17221.

Стверджує, що грошові кошти в сумі 46530,25 грн. перераховані відповідачу без жодної на те правової підстави.

Посилається на ст.1212 ЦК України.

Щодо строку позовної давності посилається на ст. 261 ЦК України та вважає, що отримані від позивача кошти в сумі 46530,25 грн. не були нараховані відповідачем в погашення будь-яких зобов'язань позивача перед відповідачем стало відомо лише з довідки відповідача від 22.07.2014р. №258 та підтверджено ухвалою суду області від 24.07.2014р. у справі №924/159/14, а тому вважає, що перебіг позовної давності починається із 25.07.2014р.

Крім того, позивач звертався з претензією до відповідача від 12.12.2016р. №12/12-02 про повернення безпідставно отриманих коштів, яка залишена без задоволення.

У додаткових поясненнях до позовної заяви ТОВ „Октант-центр" звертає увагу на те, що платіжним дорученням №189 від 08.09.2011р. на поточний рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 46 530,25 грн. з призначенням платежу: "оплата лізингового платежу за трактор ХТЗ-17221 згідно дог. № 22-07-687 спл від 18.10.07р. в т. ч. ПДВ 20% 7755,04 грн.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.11.2010р. у справі № 5/1922-10, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2011р., позов першого заступника прокурора Хмельницької області м. Хмельницький в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", м. Хмельницький до: Закритого акціонерного товариства "Октант", м. Хмельницький про стягнення заборгованості в розмірі 143366,86 грн., з яких 139781,29 грн. - основна заборгованість, пеня - 3585,57 грн. задоволено:

стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Октант", м. Хмельницький (вул. Озерна, 20, код 30145299) на користь Національної акціонерної компанії "Украгролізинг". за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" (с. Копистин, вул. В. Чорновола, 88, Хмельницького району код 25940684) 139781,29 грн. (сто тридцять дев'ять тисяч сімсот вісімдесят одну гривню 29 коп.) боргу, 3585,57 грн. (три тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять гривень 57 коп.) - пені.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2013р. замінено відповідача у справі Закрите акціонерне товариство "Октант" м. Хмельницький, вул. Озерна,20 () на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький вул. Озерна,20 ().

На виконання рішення суду видано наказ від 14.06.2011р.

Даний наказ знаходиться на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у хмельницькій області у зведеному виконавчому провадженні № 15197686 і стягнення за ним не проводилось, що підтверджується ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. у справі № 924/159/14.

Як вбачається зі змісту рішення суду з відповідача було стягнуто, серед іншого, заборгованість за договором лізингу №22-07-687спл від 18.10.2007р. в сумі 46342,00 грн., яка становить собою несплачені лізингові платежі.

Після прийняття судом рішень у даній справі, листом №17 від 20.05.2011р. стягувач в односторонньому порядку відмовився від договору лізингу.

Згідно актів від 17.02.2011р. та від 06.04.11р. в ході примусового виконання виконавчого напису № 536, виданого 21.01.2011р., державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області проведено вилучення предмету лізингу, а саме: трактор колісний загального призначення ХТЗ-17221 заводський номер 1821, трактор колісний загального призначення ХТЗ-17221 заводський номер 1822, та передано вказане майно ВАТ НАК „Украгролізинг".

Вищенаведені обставини встановлені рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.07.2012р. у справі № 16/5025/573/12, яке набрало законної сили.

Посилається на ч.3 ст. 35 ГПК України та вважає, що наведене підтверджує факт припинення дії укладеного між сторонами договору лізингу № 22-07-687спл від 18.10.2007р. та відсутність у лізингодавця (відповідач) обов'язку передати у власність лізингоодержувача (позивачу) предмети лізингу.

Вважає, що позивачем було здійснено платіж на користь відповідача згідно платіжного доручення №189 від 08.09.2011р. в сумі 46 530,25 грн. вже після розірвання договору лізингу № 22-07-687 спл від 18.10.2007р.

Посилається на постанову Верховного суду України від 29.10.2013р. у справі № 7/5005/2240/2012, в якій зазначено наступне: відповідно до частини 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України "Про фінансовий лізинг" (частина 2 статті 806 ЦК України та частина 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг").

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Посилається на ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Звертає увагу на те, що лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором. Керуючись частиною 2 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" та пунктом 11.4 договору, лізингодавець повідомив лізингоодержувача про відмову від договору та припинення його дії з 25 березня 2011 року і вимагав повернення предмета лізингу (повідомлення від 18 березня 2011 року № 421 про відмову від договору).

Відповідно до акта приймання-передачі 29 квітня 2011 року ДП "Націонал-Плюс" ПП "Націонал" повернуло ТОВ "УніКредит Лізинг" предмет лізингу.

На дату припинення договору відповідач мав заборгованість зі сплати лізингових платежів, які підлягали оплаті відповідно до передбачених графіком дат платежу за період із 25 квітня 2010 року по 25 березня 2011 року, у загальній сумі 123 777, 84 гри.

Частиною 2 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

А згідно із частиною 4 статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, наслідком розірвання договору є відсутність у ТОВ "УніКредит Лізинг" обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність ДП "Націонал-Плюс" ПП "Націонал" і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати.

Враховуючи те, що право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло, позовні вимоги щодо стягнення з останнього такої складової частини лізингового платежу, як відшкодування вартості цього майна, яке залишилося у власності позивача, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного суду України від 01.10.2013 у справі № 11/5005/2290/2012.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, оскільки відповідач відмовився від договору лізингу в односторонньому порядку, то у нього відсутнє право вимагати від боржника сплати лізингових платежів, які є складовою частиною вартості предметів лізингу, а у боржника відсутній обов'язок проводити таку оплату.

Стверджує, що позивачем було здійснено платіж на користь відповідача згідно платіжного доручення №189 від 08.09.2011р. в сумі 46530,25 грн. без жодних на те правових підстав.

Відповідач подав відзив на позов у якому просить суд відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" в задоволені позовної заяви про стягнення з Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" 46530,25грн.

Вважають, що позовні вимоги ТОВ "Октант-центр" є безпідставними, такими що не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню з наступного.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Посилається на ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 ЦК України, на яких ґрунтується вимога позивача та визначено, що особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 3 статті 82 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу.

Звертає увагу на те, що свої висновки, щодо застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України Верховний Суд України виклав в постанові №6-3090цс15 від 02.03.2016р. при перегляді цивільної справи.

Зокрема, Верховний Суд України визначив окремий вид зобов'язання, а саме кондиційне зобов"язання, яке виникає із змісту та елементів глави 83 ЦК України та вказав на те, що конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення судами так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред'явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо:1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими

коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками

(грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов'язаний договірними

правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, Верховний Суд України дійшов висновку про те, що кондикція - позадоговірний зобов'язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно.

В постанові №3-129гсі4 від 14.10.2014р. Верховний Суд України вказав на те, що наявність договірного характеру правовідносин між сторонами виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 ЦК України. Зазначив про те, що якщо кошти були отримані стороною на підставі виконання зобов"язань за укладеним договором, то такі кошти вважаються набутими за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень ст.1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України (постанови ВГСУ від 07.02.2017р. №903/422/16, від 07.02.2017р. №911/2036/16, від 10.01.2017р. №916/1467/16, тощо).

Звертає увагу на те, що як вбачається з наданого Позивачем платіжного доручення №189 від 08.09.2011р. кошти в розмірі 46530,25грн., які Позивач просить стягнути з Відповідача, були перераховані ТОВ "Октант-центр" на рахунок НАК "Украгролізинг" добровільно за договором прямого лізингу №22-07-687 спл від 18.10.2007р., про що чітко зазначено в призначені платежу.

Тому, наявність правової підстави (договору) між Позивачем та Відповідачем, з огляду на зміст ст.1212 Цивільного кодексу України, з врахуванням висновків Верховного Суду України, Вищого господарського суду України, виключає можливість щодо задоволення позовних вимог Позивача та стягнення з Відповідача грошових коштів.

Що стосується посилань Позивача на довідку Хмельницької філії НАК "Украгролізинг" №258 від 22.07.2014р., звертає увагу на те, що в даному випадку зазначена довідка стосується виключно виконання ТОВ "Октант-центр" своїх зобов'язань за рішеннями суду №14/5025/1110/11, №12/5025/2231/11, №5/1922-10 та №5/1921-10), які до цього часу залишаються не виконаними.

Окремо зазначило, що звертаючись до суду з позовними вимогами Позивачем не було досліджено умов договору, за яким ТОВ "Октант-центр" були сплачені кошти.

Зокрема, укладаючи договір прямого лізингу №22-07-687 спл від 18.10.2007р. Позивач - ТОВ "Октант-центр" зобов'язався нести повну майнову відповідальність за порушення умов договору, в т.ч. і за дострокове його розірвання (припинення).

Міра відповідальності у вигляді сплати неустойки , яка розраховується з лізингових платежів, передбачена п. 7.1, 7.3, 7.5, 7.6, 7.8, 8.5, 8.9 Договору.

Окрім того, Позивач, як Лізингоодержувач, погодився, що амортизація Предмета лізингу нараховується прямолінійним методом протягом періоду його очікуваного використання, що дорівнює строку лізингу (п. 4.5 Договору). Тобто, період з 25.10.2010р. (6 лізинговий платіж, який охвачений рішенням суду №5/1922-10) та до моменту вилучення техніки, є періодом амортизаційних нарахувань за фактичний час користування технікою.

Зобов'язання Позивача у вигляді сплати неустойки та амортизаційних нарахувань за фактичний час користування технікою, за умовами договору прямого лізингу №22-07-687 спл від 18.10.2007р., виникають саме з моменту припинення, розірвання або відмови Відповідача - НАК "Украгролізинг" від договору. Закріплення в договорі сплати неустойки, є тією мірою відповідальності, яку особа має понести за дострокове припинення, розірвання договору.

Стверджує, що наявність договірних відносин та зобов'язань між Позивачем та Відповідачем, на підставі яких Позивачем в 2011р. були перераховані кошти в розмірі 46530,25грн., що є належним виконанням Позивачем взятих на себе зобов'язань з огляду на норми статті 526, 527 ЦК України, вважають, що в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Також, у договірних відносинах між Позивачем та Відповідачем щодо виконання Позивачем своїх зобов'язань за договором прямого лізингу №22-07-687 спл від 18.10.2007р. є наявність повної згоди нести відповідальність за дострокове повернення техніки у вигляді сплати грошових коштів в розмірі 130000,00грн., яка виникала станом на 25.04.2011р., що підтверджується телеграмою від 06.04.2011р., яку Позивачем було надіслано на адресу Відповідача.

Окрім того, сплата Позивачем на рахунок Відповідача згідно платіжного доручення №189 коштів в розмірі 46530,25грн. відбулося в 2011р.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк позовної давності в межах якої особа може звернутися за захистом свого порушено права тривалістю в три роки.

Тобто, сплативши в 2011р. зазначені кошти ТОВ "Октант-центр" та вважаючи їх безпідставно сплаченими, Позивач мав право звернутися до 08.09.2014р. включно за захистом своїх прав.

Звернення до суду в позовними вимогами 26.12.2016р. є таким, що заявлено Позивачем з пропущенням строку позовної давності.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до п.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві просить суд застосувати строк позовної давності стосовно вимог про стягнення 46530,25 грн. основного боргу.

Як убачається з платіжного доручення №189 від 08.09.2011р. в призначенні платежу передбачено за трактор ХТЗ-17221 згідно договору № 22-07-687 спл від 18.10.2007р.

При цьому, судом зважається на те, що позов подано до суду 27.12.2016р. та оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, суд застосовує строк позовної давності, враховуючи положення ст.33 ГПК України в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, а тому у позові про стягнення 46530,25 грн. основного боргу належить відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" м. Хмельницький до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" м.Київ про стягнення 46530,25 грн. - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" м.Хмельницький, вул.Озерна,20, код 30145299 в доход державного бюджету через ГУ ДКСУ у Хмельницькій області МФО 815013 отримувач коштів УДКСУ у м.Хмельницькому код за рахунок отримувача 3002 код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень). Видати наказ.

Суддя Грамчук І.В.

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи

2 - ТОВ "Октант-центр" - м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.

3 - розпоряднику майна Сибалю А.М. (79039, АДРЕСА_1 )

4 Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" 01601 м.Київ, вул.Мечникова,16А