ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 р. Справа № 918/155/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

до відповідача Рокитнівської селищної ради

про стягнення боргу в сумі 12 215 грн.54 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_3 (договір № б/н від 07.03.2017 р.);

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до господарського суду Рівненської області з позовом до Рокитнівської селищної ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договорами поставки в сумі 12 215 грн. 54 коп.

Ухвалою господарського суду від 02 березня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/155/17 розгляд якої призначено на 13 березня 2017 року.

До канцелярії суду 13 березня 2017 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з ЄДР та договору про надання правової допомоги.

13 березня 2017 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не заперечує та просить суд розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні 13 березня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

В судове засідання 13 березня 2017 року відповідач не з'явився.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13 березня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - постачальник) та Рокитнівською селищною радою (далі - замовник) укладено договори поставки, а саме договір № 87 від 27 січня 2016 року, договір № 106 від 27 січня 2016 року, договір № 107 від 27 січня 2016 року, договір № 144 від 27 липня 2016 року (далі - договори).

Відповідно до п. 1.1. договорів постачальник зобов'язується у 2016 році поставити замовникові товар, а замовник - прийняти і оплатити такий товар належної якості.

Згідно до пункту 2.1. договорів постачальник повинен поставити замовнику товар, передбачений цим договором, що засвідчується документами, які гарантують якість та безпеку товару, що відповідає вимогам замовника.

Пунктом 4.1. договорів визначено, що розрахунки проводяться шляхом : оплати замовником після пред'явлення постачальником накладної на оплату товару за рахунок коштів державних та місцевих фондів.

У пункті 6.1.29. договорів встановлено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлені товари.

Згідно п. 6.4.29. договорів постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.29. договорів, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Пунктом 9 договорів сторони домовились, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов'язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. Уразі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаних договорів позивач здійснив поставку товарів відповідачу, а саме: згідно договору № 87 від 27 січня 2016 року поставлено сік фруктовий в кількості 48 ємностей на загальну суму 840 грн. 50 коп., та сік фруктовий в кількості 12 ємностей на загальну суму 211грн. 92 коп.; згідно договору № 106 від 27 січня 2016 року поставлено молоко пастеризоване в кількості 120 кг на загальну суму 1 644 грн. 00 коп., та молоко пастеризоване в кількості 263, 56 кг на загальну суму 3 898 грн. 42 коп.; згідно договору № 107 від 27 січня 2016 року поставлено масло селянське в кількості 125, 6 кг на загальну суму 1 716 грн. 95 коп., та масло селянське в кількості 5 кг на загальну суму 3 363 грн. 75 коп.; згідно договору № 144 від 27 липня 2016 року поставлено сік фруктовий в кількості 120 штук на загальну суму 540 грн. 00 коп.

В свою чергу, взяті на себе зобов'язання по поставці товарів позивач виконав належним чином, про що свідчать накладні, а саме: № 87 від 28 грудня 2016 року на суму 1 052 грн. 00 коп., № 106 від 28 грудня 2016 року на суму 5 542 грн. 42 коп., № 107 від 28 грудня 2016 року на суму 5 080 грн. 70 коп. та № 144 від 28 грудня 2016 року на суму 540 грн. 00 коп.

Проте відповідач всупереч положень даних договорів взятий на себе обов'язок по оплаті поставленого товару позивачем не виконав і заборгованість станом на момент подання позову складає 12 215 грн. 54 коп.

Також вказану заборгованість підтверджено актом звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем від 01 січня 2017 року.

З метою врегулювання спору мирним шляхом, 20 січня 2017 року позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій просив перерахувати заборгованість за поставлений товар на розрахунковий рахунок позивача, однак листом № 84 від 25 січня 2017 року відповідач у задоволенні претензії відмовив, сума заборгованості не сплачена.

Відповідно до статті 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи зазначене, факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань за договором підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що порушує норми чинного законодавства України, які зазначалися вище.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на обґрунтування своїх заперечень, а також доказів сплати боргу під час розгляду справи відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, враховуючи докази надані позивачем на підтвердження заявлених вимог, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Рокитнівської селищної ради (34200, Рівненська обл., смт. Рокитне, вул. незалежності, 15, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) 12 215 (дванадцять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 54 коп. - заборгованості.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 16 березня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (АДРЕСА_1);

3 - відповідачу рекомендованим (34200, смт. Рокитне, вул. Незалежності, 15).