КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 910/23474/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Сотнікової І.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2016

у справі № 910/23474/16 (суддя Селівон А.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Фонду гарантування вкладників фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 у справі № 910/23474/16 відмовлено у прийнятті позовної заяви.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання суду були повідомлені належним чином про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що між сторонами виникли не господарські правовідносини, а відносини публічно-правового характеру (адміністративні), які регулюються нормами адміністративного судочинства, а відтак подана заява не підвідомча господарським судам України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича про визнання протиправною бездіяльність.

Предметом заявленого позову є немайнова майнова вимога про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Імексбанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фону гарантування вкладів фізичних осіб.

Підставою звернення з позовом є обставини, що свідчать про не включення відповідачем рахунку № НОМЕР_2 (відкритий на підставі договору № про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014, що укладений між Громейчук М.О. та ПАТ "Імексбанк") до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладників фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Статтею 2 Кодексу передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами:

підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів;

державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України;

прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави;

Рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника.

Господарський суд розглядає справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, статтею 12 ГПК України визначені справи, підвідомчі господарським судам, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

З огляду на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_2 направлений на захист її порушених прав як громадянина (фізичної особи) - споживача банківських послуг, оскільки виник із договору банківського вкладу фізичної особи, а тому даний спір не є таким, що виник з господарських правовідносин, склад його учасників не відповідає приписам статті 1 ГПК України, у зв'язку з чим не підлягає розгляду в господарських судах України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, оскільки спір не підвідомчий господарському суду, проте з підстав зазначених вище.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 у даній справі належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 у справі № 910/23474/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець