ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/1220/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний", смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "База батарей", м. Дніпро

про стягнення 11 018 грн. 58 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 02.02.2017р. №14/17;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 11 018 грн. 58 коп., що складає 9 833 грн. 33 коп. - заборгованості по орендній платі, що виникла відповідно до умов договору оренди від 01.10.2015р. №454-15/9, 992 грн. 16 коп. - пені, 104 грн. 59 коп. - 3% річних та 88 грн. 50 коп. - індексу інфляції.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було повернено відділенням поштового звязку через невручення у звязку за закінченням терміну зберігання (а.с. 38-40).

За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смирнова проти України);

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Оригінали документів, оглянутих у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю мясокомбінат «Ювілейний», як суборендодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «База батарей», як суборендарем, було укладено Договір оренди №454-15/9 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 (в редакції Додаткової угоди від 01.07.2016р. №2) якого суборендодавець зобов'язується передати на умовах і в порядку, визначених цим Договором, а суборендар зобов'язується прийняти на умовах і в порядку, визначених цим Договором в строкове платне користування частину приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 48 (м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 48) (далі за текстом - «Об'єкт оренди» або «Приміщення»), загальною площею 118,3 квадратних метрів, а саме складське та підвальне приміщення площею 90,90 кв.м. та офісне приміщення площею 27.4 кв.м.

Об'єкт оренди за цим Договором орендується суборендарем для здійснення господарської діяльності для ведення торгівлі непродовольчими товарами (пункт 1.2 Договору)

Відповідно до пункту 1.6 Договору Об'єкт оренди знаходиться у користуванні суборендодавця на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.10.2015р.

Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що приймання-передача Об'єкта оренди здійснюється повноважними представниками сторін за актом прийому-передачі.

Згідно пункту 2.1.2 Договору підставою для використання Об'єкта оренди суборендарем є акт прийому-передачі Об'єкта оренди, який складається за формою, наведеною у Додатку №1 до цього Договору, із зазначенням технічного стану Об'єкта оренди, наявного обладнання, інвентарю та іншого майна, що належить суборендодавцю і передається разом із Об'єктом оренди; акт підписується повноважними представниками сторін; по одному примірнику акта знаходиться у кожної сторони; у момент підписання акту прийому-передачі суборендодавець передає суборендарю ключі від Об'єкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято в строкове платне користування частину приміщення, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 48 (колишне м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду) загальною площею 118,3 кв.м, а саме складське та підвальне приміщення площею 90,90 кв.м. та офісне приміщення площею 27,4 кв.м, про що свідчить акт від 01.10.2015р. прийому-передачі нежитлового приміщення.

Відповідно до пункту 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.10.2015р. №3) об'єкт оренди передається орендодавцем орендарю строком до 01.08.2017р. з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі; у випадку подальшого здавання Об'єкту в оренду орендодавцем, орендар має переважне право на укладення договору оренди на умовах, запропонованих орендодавцем; строк оренди встановлюється з дати підписання акта прийому-передачі Об'єкта оренди орендодавцем орендарю і припиняється датою підписання акта прийому-передачі Об'єкта оренди від орендаря орендодавцем.

У пункті 4.1 Договору сторони погодили, що орендна плата за цим договором з моменту передачі Об'єкта оренди по акту прийому-передачі складає: в період - жовтень 2015- січень 2016року - 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 коп. ), в тому числі ПДВ на місяць; у разі використання Обєкта оренди не повний місяць, орендна плата сплачується за фактичні дні оренди пропорційно місячній орендній платі; в період - лютий 2016р.- березень 2016р. 8000,00 гри. (вісім тисяч гривень 00 коп. ), в тому числі ПДВ на місяць; сума орендної плати за період починаючи з квітня 2016р. визначається сторонами додатково на підставі додаткової угоди сторін; у випадку не досягнення згоди стосовно орендної плати сторони мають право застосувати пункт 3.6 стосовно дострокового розірвання договору.

Пунктом 4.1.1 Додаткової угоди від 01.10.2015р. №3 передбачено, що орендна плата за цим договором за серпень 2016р. складає 7000 грн.00 коп.; орендна плата за цим договором за вересень-жовтень 2016р. складає 11 500 грн. 00 коп.; орендна плата за цим договором з листопада 2016р. складає 8000 грн. 00 коп.; у разі використання Обєкта оренди не повний місяць, оренда плата сплачується за фактичні дні оренди пропорційно місячній платі.

Сума орендної плати, зазначена у пункті 4.1 цього Договору, включає плату за користування земельною ділянкою, на якій розташований Об'єкт оренди та плату за користування обладнанням, інженерними системами, переданими разом з приміщенням; до орендної плати не входить вартість комунальних та інших платежів, пов'язаних з користуванням Об'єктом оренди (пункт 4.2 Договору).

Орендна плата підлягає нараховуванню з дня підписання акту приймання-передачі і припиняється з дня підписання акту прийому - передачі об'єкта оренди суборендодавцю (пункт 4.6 Договору).

Відповідно до пункту 4.7 Договору орендна плата перераховується суборендарем на рахунок орендодавця щомісячно авансом не пізніше 15 (пятнадцятого) числа поточного місяця, згідно рахунків, наданих суборендодавцем; рахунки надаються суборендодавцем до 10-го числа кожного місяця.

На виконання умов Договору оренди у період з жовтня 2015р. по листопад 2016р. позивачем було надано відповідачу послуги з суборенди приміщення на загальну суму 105 333 грн. 33 коп.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було виконано зобовязання по сплаті орендної плати за Договором оренди частково у сумі 95 500 грн. 00 коп.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 9 833 грн. 33 коп., що фактично відповідає заборгованості за жовтень 2016 р. (у частині) та за листопад 2016р., яка у повних сумах повинна бути сплачена до 15.10.2016р. (включно) та до 15.11.2016р. (включно).

Вказана сума заборгованості додатково підтверджується підписаним сторонами актом звірки від 31.12.2016р. взаємних розрахунків (а.с. 52).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до пункту 7.4 Договору у разі якщо суборендар прострочить виконання своїх зобов'язань по оплаті орендної плати та/або інших платежів, то він повинен сплатити суборендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення платежу, від несплаченої суми, за кожен день прострочення такого зобов'язання; пеня сплачується включно до дня повного погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи з простроченням оплати орендна плата була сплачена відповідачем і за вересень 2016р. у сумі 11 500 грн. 00 коп.

Отже, пеня згідно розрахунку становить 992 грн. 16 коп. (з 16.09.2016р. по 01.02.2017р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 88 грн. 50 коп. (за грудень 2016р.), а річні 104 грн. 59 коп. (з 16.09.2016р. по 01.02.2017р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «База батарей» (49000, м. Дніпро, вул. Старокодацька, буд. 7; ідентифікаційний код 39729648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю мясокомбінат "Ювілейний" (52005, смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Мічуріна, буд. 5; ідентифікаційний код 24615640) 9 833 грн. 33 коп. заборгованості, 992 грн. 16 коп. пені, 88 грн. 50 коп. інфляційних нарахувань, 104 грн. 59 коп. річних та 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

20.03.2017р.