РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017Справа №910/33086/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

ОСОБА_1

про стягнення 372340,08 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Кондрашов К.О. (довіреність № 34 від 17.01.2017)

від відповідача: Магратій Я.В. (довіреність № 06-5/145 від 06.03.2017)

від третьої особи: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" (відповідач) про стягнення 316 976,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті №001338/4002/9012328 від 07.10.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993, ст. 1172, ст. 1191 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/33086/15, розгляд справи призначено на 26.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи № 910/33086/15 відкладено на 11.02.2016.

В судовому засіданні 11.02.2016 судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог, яка по суті є заявою про збільшення позовних вимог, згідно із якою позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму матеріального збитку в розмірі 372340,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/33086/15 на 15 днів, залучено до участі у справі №910/33086/15 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та розгляд справи № 910/33086/15 відкладено на 03.03.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.03.2016 надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечив, посилаючись на наступні обставини:

- позивачем не надано до позову ремонтну калькуляцію СТО, яка передбачена умовами договору комплексного страхування на транспорті №001338/4002/3012328 від 07.10.2014;

- рахунки-фактури №35061626 від 16.06.2015 та №35110533 від 05.11.2015, видані невідомою юридичною особо, без підпису та печатки;

- акт виконаних робіт №15080319 від 24.12.2015 не містить підпису уповноваженої особи замовника робіт.

Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача стверджує, що позивачем не надано доказів, які підтверджують надання послуг по страхуванню та виплаті страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі №910/33086/15 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі №910/33086/15 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі №910/33086/15 залишено без змін.

Згідно із листом від 25.04.2016 Господарським судом міста Києва матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

30.06.2016 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Черкаське відділення) надійшов лист №23/351-16 від 15.06.2016, згідно із яким КНДІСЕ направлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 поновлено провадження у справі № 910/33086/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Черкаське відділення) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи; та зобов'язано - ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" оплатити рахунок КНДІСЕ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 провадження у справі №910/33086/15 зупинено до закінчення проведення судової автотоварознавчої експертизи.

10.10.2016 через відділ діловодства суду від КНДІСЕ (Черкаське відділення) надійшло повідомлення вих. №23/634-16 від 05.10.2016 про залишення ухвали суду про призначення експертизи без виконання. Разом за даним повідомленням суду повернуто матеріали справи №910/33086/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2016 поновлено провадження у справі № 910/33086/15, розгляд справи з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, призначено на 25.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2016 матеріали справи №910/33086/15 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016.

27.12.2016 через канцелярію суду від Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №23/869-16 від 19.12.2016, згідно із яким ЧВ КНДІСЕ направлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи та повідомлено про необхідність забезпечення попередньої оплати експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2016 поновлено провадження у справі № 910/33086/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2016 задоволено клопотання судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів. Провадження у справі №910/33086/15 зупинено до закінчення проведення судової експертизи (або до надання висновку чи повідомлення про неможливість їх проведення) та повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

24.02.2017 через канцелярію суду від Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №869/16-23 від 17.02.2017 та матеріали справи № 910/33086/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 поновлено провадження у справі № 910/33086/15, розгляд справи призначено на 14.03.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 14.03.2017 надав суду пояснення по щодо заявлених вимог, підтримав вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи підтримав заперечення відповідача.

В судовому засіданні 14.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 65814006 про дорожньо-транспортну пригоду, 10.06.2015 у м. Києві по вул. Фрунзе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та трамвая, бортовий номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 (третя особа у справі).

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.06.2015, підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2015 (справа №758/6996/15-п), залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 10.09.2015.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті №001338/4002/9012328 від 07.10.2014, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник), майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в позивача.

Згідно із п. 10.1.14 договору комплексного страхування на транспорті №001338/4002/9012328 від 07.10.2014, розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється на основі звіту (дослідження) експерта/оцінювача, або на основі аварійного сертифікату страховика, або на основі калькуляції вартості відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування (СТО), відповідно до одного з нижченаведених варіантів, як визначено в п. 1.7 договору: страхове відшкодування може бути здійснено на підставі калькуляції СТО в разі погодження із страховиком та враховуючи умови пунктів 10.1.14.1.1., 10.1.14.1.2., 10.1.16., тільки шляхом перерахування суми страхового відшкодування на рахунок цього СТО.

Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини вартості нормо-години СТО за вибором страховика, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудоємності ремонтних робіт (п. 10.1.14.1.1.).

Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативі трудоємності ремонтних робіт (п. 10.1.14.1.2.).

Пунктом 10.1.16. договору комплексного страхування на транспорті №001338/4002/9012328 від 07.10.2014 визначено, що ремонтна калькуляція СТО узгоджується (підписується представником страхувальника і аварійним комісаром страховика) до початку ремонтно-відновлювальних робіт.

Відповідно до Звіту про оцінку КТС №02-07/07 від 07.07.2015, складеного експертом Кулішом О.В. (Свідоцтво від 16.06.2005 №3073, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16665/14 від 08.07.2014) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складала 317580,74 грн. та вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження вказаного транспортного засобу, на час оцінки, становила 317580,74 грн.

Згідно із рахунком-фактурою №35061626 від 16.06.2015, вартість відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 316976,58 грн.

Страховим актом № 00170248 пошкодження транспортного засобу марки транспортного засобу AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, що відбулась 10.06.2015, визнано позивачем страховим випадком та визначено, що розмір страхового відшкодування складає 316976,58 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №35110533 від 05.11.2015, вартість відновлювально-ремонтних робіт з додаткових пошкоджень транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 55363,50 грн.

Звітом про оцінку КТС №02-07/07 від 14.12.2015 визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складала 383208,00 грн. та вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження вказаного транспортного засобу, на час оцінки, становила 383208,00 грн.

Позивачем в підтвердження позовних вимог, також, надано акт виконаних робіт №15080319 від 24.12.2015, відповідно до якого, фактична вартість відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 373942,82 грн.

Страховим актом № 00170248 (доплата) позивачем визначено, що загальна вартість матеріального збитку становить 372340,08 грн., у зв'язку із чим до виплати підлягає сума 55363,50 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 316976,58 грн. та страхове відшкодування у розмірі 55363,50 грн. (загальна сума 372340,08 грн.), що підтверджується платіжними дорученнями № 025599 від 23.07.2015, №044147 від 23.12.2015.

Враховуючи те, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивач, відповідності до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993, ст. 1172 Цивільного кодексу України, заявлено позов (у редакції заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення з відповідача, як відповідальної особи за завдану шкоду, суму страхового відшкодування у розмірі 372340,08 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Отже, позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику (шляхом перерахування коштів на рахунок ремонтної організації ТОВ "Ауді-Центр Київ") отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб трамвай, бортовий номер НОМЕР_2 належить Комунальному підприємству "Київпастранс" (відповідачу у справі) та знаходився під керуванням водія ОСОБА_5, який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем (довідка Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо КП "Київпастранс" №6 від 20.01.2016).

Факт наявності вини ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.06.2015, підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2015 (справа №758/6996/15-п), залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 10.09.2015 та у відповідності до ст. 35 ГПК України повторного доведення не потребує.

Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу наведених положень законодавства, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій водія якої сталася ДТП, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним трамвая, бортовий номер НОМЕР_2, на момент ДТП застрахована не була.

У відповідності до ч. 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, визначення розміру страхового відшкодування здійснено позивачем на підставі розрахунків відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за рахунками-фактурами №35061626 від 16.06.2015 та №35110533 від 05.11.2015.

Вказані рахунки-фактури видані ТОВ "Ауді - Центр Київ" як виконавцем відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також, в підтвердження позовних вимог позивачем було надано акт виконаних робіт №15080319 від 24.12.2015, відповідно до якого, фактична вартість відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу "AUDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 373942,82 грн.

Під час розгляду справи, враховуючи те, що у даній справі існує спір щодо дійсного розміру відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 10.06.2015, судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення судового експерта судом вирішено винести наступні питання:

- який розмір матеріальної шкоди було завдано власнику транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.06.2015 у м. Києві по вул. Фрунзе, за участю автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та трамвая, бортовий номер 5817?

- яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10.06.2015 у м. Києві по вул. Фрунзе, за участю автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та трамвая, бортовий номер 5817?

Відповідно до висновку експерта №869/16-23 від 17.02.2017 Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, розмір матеріальної шкоди, яку було завдано власнику транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.06.2015 у м. Києві по вул. Фрунзе, за участю автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та трамвая, бортовий номер НОМЕР_2 становить 475755,30 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10.06.2015 у м. Києві по вул. Фрунзе, за участю автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та трамвая, бортовий номер НОМЕР_2 становить 416356,10 грн.

Судом враховано, що згідно із ч. 5 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

У пункті 18 постанови Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок судової експертизи №869/16-23 від 17.02.2017, складений експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд вважає даний висновок таким, що не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати недостовірним висновок експерта щодо розміру відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 10.06.2015.

З огляду на висновок судової експертизи, суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми матеріального збитку в розмірі 372340,08 грн.

Відповідачем всупереч приписам ст. ст. 33-34 ГПК України не було надано суду жодних належних та допускними доказів в спростування заявлених позивачем вимог.

Докази, які б підтвердили відсутність у відповідача зобов'язання по відшкодуванню позивачу збитків у сумі 372340,08 грн. у матеріалах справи відсутні.

Судовий збір за розгляд справи у розмірі 5585,10 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Також, у відповідності до п. 23 постанови Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Витрати на проведення експертизи сплачені позивачем згідно із рахунком №8636 від 19.12.2016 становлять 4404,00 грн.

За таких обставин, на підставі ст. 49 ГПК України витрати на проведення експертизи у сумі 4404,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вулиця Набережне шосе, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганского, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) матеріальні збитки у сумі 372340,08 грн., судові витрати у розмірі 5585,10 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 4404,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2017.

Суддя С.О. Турчин