ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" березня 2017 р.Справа № 906/1765/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши справу

за заявою Drobiarstwo-Dzialy Specjalne Malec Lidia (Польське підприємство птахівництва "Лідія Малець"
до ФГ "Пустомитівське"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 906/1765/15 про банкрутство ФГ "Пустомитівське" за заявою Drobiarstwo-Dzialy Specjalne Malec Lidia (Польське підприємство птахівництва "Лідія Малець").

Ухвалою суду від 16.02.2017 р. було визнано недійсними чотирнадцять договорів купівлі-продажу 1/2 частки будівель, що знаходяться за адресою: с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області, вул. Шевченка, буд. №2 б, в, г, д, е, ж, з, які були укладені 14 липня 2015 року та 16 липня 2015 року між Фермерським господарством "Пустомитівське" та ОСОБА_2, зареєстровані приватним нотаріусом ОСОБА_3 за №№ 911, 971, 917, 977, 923, 983, 929, 989, 935, 995, 941, 1001, 947, 1007 та зобовязано гр. ОСОБА_2 повернути в ліквідаційну масу ФГ "Пустомитівське" майно, а саме: будівлі, що знаходяться за адресою: с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області, вул. Шевченка, буд. №2 б, в, г, д, е, ж, з, які були отримані від Фермерського господарства "Пустомитівське" на підставі договорів купівлі-продажу за №№ 911, 971, 917, 977, 923, 983, 929, 989, 935, 995, 941, 1001, 947, 1007.

До господарського суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_4 (вх. №535 від 06.03.2017 р.) про видачу наказів з метою забезпечення належного виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 16.02.2017 р. у справі № 906/1765/15.

Дослідивши матеріали справи, заяву ліквідатора, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19.01.2013 р. із змінами та доповненнями, далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Зазначені приписи Закону про банкрутство кореспондуються зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно якої господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, до правовідносин, які мали місце в справі про банкрутство, норми ГПК України, зокрема, статті 116 цього Кодексу, застосовуються з урахуванням особливостей Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як спеціального нормативно-правового акта.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом; виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Так, постановою господарського суду від 29.11.2016 р. Фермерське господарство "Пустомитівське" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором Фермерського господарства "Пустомитівське" призначено ОСОБА_4.

Згідно ч.1 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Тобто, саме до обов'язків ліквідатора входить вжиття заходів щодо повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

А з приписів статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вбачається, що арбітражний керуючий - ліквідатор особисто здійснює повноваження, покладені на нього господарським судом в межах прав, передбачених цим Законом. Проте, ліквідатор взагалі не надав суду доказів вжиття заходів з метою повернення майна до складу ліквідаційної маси, натомість одразу звернувся до суду з заявою про видачу наказів, що є, на думку суду, спробою перекласти свої безпосередні обов'язки ліквідатора на господарський суд.

Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 4-5 ГПК України передбачено, що Господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Також, згідно приписів ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, тощо.

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З наданої до суду заяви ліквідатора, судом не вбачається, що ліквідатор особисто вживав заходи по виконанню ухвали господарського суду від 16.02.2017 р., яка набрала законної сили.

Враховуючи викладене вище, у господарського суду відсутні підстави для задоволення заяви ліквідатора Фермерського господарства "Пустомитівське" щодо видачі наказів.

Керуючись ст.ст. 38, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 4-1, 4-5, 86, 115, 116 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ліквідатора щодо видачі наказів на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 16.02.2017 р. у справі № 906/1765/15 - відмовити.

2. Ухвалу направити ліквідатору.

Суддя ОСОБА_1