РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017№910/24156/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/24156/16

за позовом благодійної організації «Благодійний фонд допомоги Батальйону «Донбас», м. Київ,

до благодійної організації «Благодійний фонд Семена Семенченка», м. Київ, та

Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ,

про визнання недійсним свідоцтва України № 215277 на знак для товарів і послуг,

за участю представників:

позивача - Григоренка А.О. (довіреність від 19.12.2016 №б/н);

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - Ресенчука В.М. (довіреність від 21.11.2014 №1-8/8570).

Благодійна організація «Благодійний фонд допомоги Батальйону «Донбас» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання повністю недійсним свідоцтва України № 215277 на знак для товарів і послуг «ДОНБАС», власником якого є благодійна організація «Благодійний фонд Семена Семенченка» (далі - Фонд);

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг (далі - Реєстр) щодо визнання повністю недійсним свідоцтва України № 215277 на знак для товарів і послуг «ДОНБАС».

Позов мотивовано тим, що: 21.08.2015 Організацією (набувач) та ОСОБА_4 (відчужувач) було укладено договір № 1 про передання (відчуження) майнових прав (далі - Договір), за умовами якого відчужувач у повному складі передає (відчужує) набувачу майнові права на збірку творів образотворчого мистецтва «Зображення шевронів та логотипів батальйону Донбас»; 10.08.2016 було зареєстровано знак для товарів і послуг та видано відповідачу свідоцтво України № 215277 на знак для товарів і послуг, в якому було протиправно використано твір образотворчого мистецтва із «Збірки зображень шевронів та логотипів батальйону «Донбас»; торговельна марка Фонду не відповідає умовам надання правової охорони, визначеним пунктом 4 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон), та порушує права позивача як власника виключних майнових прав на твір образотворчого мистецтва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2016 порушено провадження у справі.

Служба 13.02.2017 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що: датою подання Фондом заявки № m 2015 08729 на знак для товарів і послуг «ДОНБАС» за оскаржуваним свідоцтвом України №215277 є 12.06.2015; датою реєстрації Договору про передачу (відчуження) майнових прав на збірку творів образотворчого мистецтва «Зображення шевронів та логотипів батальйону «Донбас», є 05.11.2015; Договір був укладений ОСОБА_4 та Організацією 21.08.2015; таким чином, на дату подання (12.06.2015) заявки № m 2015 08729 на знак для товарів і послуг «ДОНБАС» за свідоцтвом України №215277 позивач не був власником майнових прав на Твір, у зв'язку з чим права і інтереси Організації відповідачем-1 не порушені; на думку Служби, Організація є неналежним позивачем у справі, оскільки захищає не власні права, а права попереднього власника; Службою видано свідоцтво України №215277 у повній відповідності до чинного законодавства України.

У судовому засіданні 06.03.2017 представник позивача заявив клопотання про відкладення судового розгляду у в'язку із тим, що засновники Організації мають бажання бути присутніми у судовому засіданні та надати свої пояснення по суті спору, проте на даний час знаходяться у відрядженні за межами міста Києва.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Позивач мотивує необхідність відкладення судового розгляду бажанням засновників Організації надати письмові пояснення та взяти участь у засіданні.

Слід зазначити, що вказані особи мали достатньо часу з моменту порушення провадження у справі надати письмові пояснення до суду та взяти участь у судових засіданнях 13.02.2017 та 06.03.2017.

Крім того, позивач не подав жодного документа, який би підтвердив перебування вказаних осіб у відрядженні станом на 06.03.2017.

Разом з тим, відповідно до частин першої - третьої статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, стаття 28 ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть представляти інтереси юридичної особи в суді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 06.03.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача-2 надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав і відзив на позовну заяву суду не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу-1 на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучені конверти з ухвалами суду, які повернулись з адреси Фонду з відмітками пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.03.2017 без участі представника відповідача-1 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Фонд є володільцем свідоцтва України № 215277 на знак для товарів і послуг «», зареєстрований для товарів 25 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків «альби; апостольники (черничі убори); бандани (хустки); берети; боа (горжетки); бриджі; бутси (футбольні черевики); валянки (взуття з валяної вовни); верхній одяг; взуттєві передки; взуття для купання; взуття; вилоги (одяг); манжети (одяг); вставки до сорочок; вуалі (одяг); галстуки (краватки); гамаші; краги; гетри; гімнастичні туфлі; готовий одяг; готові спідки до одягу; грації; дерев'яне взуття; джемпери; пуловери; светри; джерсі (трикотажний одяг); дитячі фартушки непаперові; дитячі штанці (одяг); дублянки; кожухи; шуби; душові шапочки; жилети (камізельки); жіночі панталони; жіночі труси; зав'язки на гетри, штани; знімні коміри; калоші; капелюхи; каптури (одяг); капці (пантофлі); каркаси для капелюхів; кашне; кепки (кашкети); чіпці (очіпки); шапки; кишені до одягу; козирки (наголовні убори); козирки до наголовних уборів; колготки; комбінації (спідня білизна); комбінезони (одяг); коміри (одяг); корсажі (жіноча білизна); корсети (спідня білизна); костюми; костюми для водних лиж; костюми для плавання (купання); куртки; легінси (штани); лижні черевики; лівреї; ліфчики; ліфчики-корсети; майки, футболки спортивні; манишки; манишки до сорочок; мантильї (накидки короткі жіночі); маскарадні костюми; маски для сну; матроські блузи; митри (наголовні убори); мітенки (напівпальчатки); муфти (одяг); муфти для ніг неелектронагрівні; набійки на взуття; навушники (одяг); наголовні пов'язки (одяг); наголовні убори; накидки (одяг); натільна (спідня) жіноча білизна; непромокальний одяг; носкові частини взуття; носовички нагрудні (одяг); однострої (формений одяг); одяг для автомобілістів; одяг для велосипедистів; одяг для гімнастики; одяг з вичиненої шкіри; одяг з габардину; одяг із штучної шкіри; одяг; орарі (церковний одяг); пальта; панчішні вироби; панчішні підв'язки; панчохи; паперовий одяг; паперові капелюхи (одяг); парки (одяг ескімосів); паски (пояси) (одяг); підбори; підв'язки для шкарпеток; підв'язки круглі панчішні; підошви; підпахівники; підтяжки (шлейки до одягу); піжами; плавки (штанці) для купання; плащі; пляжне взуття; пляжний одяг; полотняні туфлі та сандалі; пончо; посаги для немовлят (набори одягу); потовбиральні панчохи; пояси (спідні); поясний гаман (одяг); протиковзові засоби для взуття; п'ятки до панчіх; ранти до взуття; рибальський верхній одяг; ризи; робочий одяг (халати, комбінезони); рукавички (пальчатки) (одяг); рукавички для лижників; сандалі; сандалі для купання; сарафани; сарі; саронги; сорочки; сорочки для гольфа; спідниці; спідниці нижні; спіднички дитячі; спідниці-шорти; спідній одяг потовбиральний; спідня (натільна) білизна; спортивне взуття; спортивний трикотажний одяг; спортивні туфлі; сукні; тоги; трикотажні вироби (одяг); труси; труси-боксери; туфлі; тюбетейки; ярмулки; тюрбани; устілки (до взуття); фартухи (одяг); фітинги (обладунки) металеві до взуття; халати; халати для купання; халяви чобіт; хустки нашийні; хутро (одяг); хутряні накидки; циліндри (наголовні убори); черевики; черевички із шнурками; чоботи; шалі; шапочки для купання; шарфи; широкі краватки; шкарпетки; шпичаки до футбольних черевиків; штани»; дата подання заявки № m 2015 08729 - 12.06.2015; дата публікації відомостей про видачу свідоцтва - 10.08.2016.

За приписами статті 494 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і пункту 4 статті 5 Закону набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 статті 5 Закону передбачено, що правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Абзацом другим пункту 4 статті 6 Закону передбачено, що не реєструються як знаки позначення, які відтворюють назви відомих в Україні творів науки, літератури і мистецтва або цитати і персонажі з них, твори мистецтва та їх фрагменти без згоди власників авторського права або їх правонаступників.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 статті 19 Закону свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що спірна торговельна марка була зареєстрована без згоди власника авторського права на твір образотворчого мистецтва.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» твір образотворчого мистецтва - це скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права» майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону України «Про авторське право та суміжні права» автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Судом встановлено, що 21.08.2015 Організацією (набувач) і ОСОБА_4 (відчужувач) було укладено Договір, за умовами якого:

- відчужувач у повному складі передає (відчужує) набувачу майнові права на збірку творів образотворчого мистецтва «Зображення шевронів та логотипів батальйону Донбас» (далі - твір) на весь строк дії авторського права, на всю територію світу, а саме: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання. Набувач приймає такі майнові права та зобов'язується оплатити їх відповідно до умов Договору (пункт 2.1 Договору);

- після підписання Договору відчужувач не має права передавати (відчужувати) майнові права на твір, а також передавати права на використання твору третім особам (пункту 2.3 Договору);

- передача твору відчужувачем набувачу здійснюється шляхом надання його друкованої та електронної версії на диску в день підписання Договору (пункт 3.1 Договору);

- на момент передання твору набувачу відчужувач гарантує, що: лише йому належать виключні майнові права на твір; майнові права на твір повністю або частково не передано (не відчужено) третім особам; майнові права на твір (повністю або частково) не є предметом застави, судового спору або претензій третіх осіб (пункт 3.2 Договору).

Додаток № 1 до Договору містить зображення твору «Збірник зображень шевронів та логотипів батальйону «Донбас», а саме сім зображень.

У результаті візуального огляду вказаних зображень (а.с. 9-12) та спірного знака для товарів і послуг вбачається, що торговельна марка найбільш схожа із зображеннями № 2 та № 3.

05.11.2015 Договір було зареєстровано на підставі рішення від 05.11.2015 № 2812 Служби про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір.

Таким чином, на момент подання відповідачем-1 заявки на реєстрацію торговельної марки та на момент проведення державної реєстрації відповідачем-2 знака для товарів і послуг, позивач не володів майновими авторськими правами на твір образотворчого мистецтва, а тому його права не могли і не були порушені.

Зі змісту Договору не вбачається, що сторони врегулювали правовідносини, які виникли до його укладення, в порядку статті 631 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, позивач не підтвердив наявність виключних майнових авторських прав на заявлений до судового захисту твір на момент подання заявки та/або державної реєстрації торговельної марки.

Слід зазначити, що позивачем також не подано жодного документального підтвердження процесу створення твору образотворчого мистецтва; не надано друкованої та електронної версії на диску твору, які були передані на виконання пункту 3.1 Договору.

Крім того, з документів, які були додані до заявки № m 2015 08729, вбачається, що Фондом тривалий час використовується зображення птаха (сокіл), який летить вниз.

Господарським судом з огляду на зібрані у справі докази встановлено відповідність оспорюваного знака для товарів і послуг умовам надання правової охорони на момент подання заявки на реєстрацію відповідного позначення, а відтак, у задоволенні позову в частині визнання свідоцтва недійсним слід відмовити.

Що ж до позовних вимог про зобов'язання Служби внести зміни до Реєстру, то вони як похідні від первісної вимоги також не підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2017.

Суддя О. Марченко