ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2017 р. Справа № 922/4312/16

Вх. номер 4312/16

Суддя господарського суду Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

за участю представників сторін:

стягувач - не з'явився,

боржник (заявник) - ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" від 03.03.2017 (вх.№ 7525) про розстрочку виконання рішення суду по справі № 922/4312/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна", м. Київ

до ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" м. Харків

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.02.2017 по справі № 922/4312/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна" було задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коверіс Рігід Україна" 697 853,67грн. основного боргу, 3% річних в сумі 10972,18грн., 10632,39 гривень судового збору.

На виконання рішення суду було видано наказ.

03.03.2017 до суду від боржника ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" надійшла заява (вх.№ 7525) про розстрочку виконання рішення суду від 07.02.2017 по справі № 922/4312/16.

Відповідно до положень ст. 121 ГПК України дана заява підлягає розгляду в судовому засіданні з викликом представників сторін.

Ухвалою господарського суду від 07.03.2017 було прийнято заяву про розстрочку виконання рішення до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2017 о 12:00 год.

14.03.2017 до суду від боржника надійшла заява, в якій він просить суд долучити до матеріалів справи докази часткової сплати боргу в розмірі 100000,00 грн. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Представник боржника у судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, поданої боржником заяви та вислухавши пояснення представника боржника, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначена норма Конституції України кореспондується з ст. 115 ГПК України якою передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності із частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

Згідно із п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Розглянувши заяву ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" про розстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на ті обставини, що на даний час на підприємстві склалося тяжке фінансове становище. КП "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" створено Харківською міською радою для забезпечення дітей раннього віку дитячим харчуванням міста Харкова. З 2016 року бюджетні заклади охорони здоров'я міста Харкова (дитячі поліклініки, дитячі дома і садки) мають заборгованість перед підприємством. Розрахунки за продукцію з бюджету почали поступати у лютому 2017 року.

Крім цього на підприємстві була перевірка державної фіскальної служби України головного управління ДФС у Харківській області. За результатами перевірки від 31.10.2016 №673/20-40-14-01-08/22696568 підприємство було зобов'язано оплатити штрафи у сумі 183 572,25 грн. в першу чергу. У зв'язку з цим підприємство не мало фінансової можливості оплачувати своєчасно свої зобов'язання за договором № 22-05-13/01 від 22.05.2016.

Наразі Боржником сплачено на користь Стягувача суму 10 000, 00 грн. основного боргу.

Як стверджує боржник на сьогоднішній день підприємство вирішило свої фінансові труднощі з Державним та місцевим бюджетом, про те не може погасити заборгованість одним платежем перед кредитором.

Також, як вбачається з матеріалів справи, боржником вживаються заходи щодо виконання рішення у даній справі, що підтверджується сплатою боржником 09.03.2017 та 13.03.2017 суми боргу у розмірі 100000,00 грн.

Крім того, подання до суду заяви про розстрочку виконання рішення розцінюється судом, як намір боржника реально виконати рішення суду, яке в силу Конституції України та норм чинного законодавства підлягає обов'язковому виконанню боржником.

При вирішенні питання щодо можливої доцільності надання розстрочки виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Аналіз вищевикладених обставин справи дає підстави для висновку про те, що надати розстрочку виконання судового рішення в даній ситуації можливо, що буде відповідати вимогам розумності, обґрунтованості та принципам допустимості. Така розстрочка виконання рішення суду збалансує інтереси обох сторін.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі за № 5-рп/2013, в якому зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку або відстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, факт звернення відповідача із заявою про розстрочку виконання рішення, не свідчить про його ухилення від виконання грошового зобов'язання, а розстрочення погашення боргу буде в інтересах обох сторін, оскільки забезпечить діяльність підприємства, отримання ним прибутків та можливість погашення боргу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява боржника про розстрочку виконання рішення суду від 07.02.2017 по справі № 922/4312/16 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 підприємства "Міська молочна фабрика - кухня дитячого харчування" від 03.03.2017 (вх.№ 7525) про розстрочку виконання рішення суду по справі № 922/4312/16 - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року у справі № 922/4312/16 в непогашеній сумі 708 825,85 (сімсот вісім тисяч вісімдесят двадцять п'ять) грн. 85 коп. згідно з наступним графіком:

-в строк до 31.03.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк 30.04.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 31.05.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 30.06.17 включно -150000,00 грн.;

- в строк до 31.07.17 включно -108825,85 грн.

Всього 708 825,85 грн.

Ухвала набирає законної сили 14.03.2017 року та може бути пред'явлена до виконання державному виконавцю до 15.03.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтею 93 ГПК України.

Суддя Присяжнюк О.О.