ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017р. Справа№ 914/2685/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. - головуючої, судді Горецької З.В та судді Манюка П.Т. при секретарі Кияк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Краківський ринок, м.Львів

про: стягнення 322 566,29 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 05.01.2016 р.)

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники (довіреності в матеріалах справи);

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Краківський ринок про стягнення 322 566,29 грн. заборгованості з орендної плати.

Ухвалою суду від 21.10.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 31.10.2016 року.

В судовому засіданні 31.10.2016 р. відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 14.11.2016 р., яка згодом була продовжена до 01.12.2016 р.

Ухвалою суду від 01.12.2016 р., відповідно до ст.69 ГПК України продовжено строк розгляду спору на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 22.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.12.2016 р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів. Відповідно до ч.3 ст.2-1 ГПК України 26.12.2016 р. за результатами автоматизованого розподілу членами колегії визначено суддів Горецьку З.В. та Манюка П.Т.

Ухвалою від 26.11.2016 р. розгляд справи призначено на 01.02.2017 р.

В судовому засіданні 01.02.2017 р. відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 22.02.2017 р.

Ухвалою суду від 22.02.2017 р., відповідно до ст.69 ГПК України продовжено строк розгляду спору на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 01.03.2017 року.

В судовому засіданні 01.03.2017 р. відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 07.03.2017 р.

Представник позивача в судове засідання зявився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях (вх.№51505/16 від 22.12.2016 р. та вх.№4192/17 від 01.02.2017 р.). Крім того, позивач інформував суд про часткову оплату відповідачем заборгованості в розмірі 238 866,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач в порушення умов договору оренди державного майна №4 від 25.02.1998 р. несвоєчасно та не в повному обсязі вносив плату за користування майновим комплексом МКП «Центральний ринок», внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 322 566,29 грн.

Представники відповідача в судове засідання зявилися, вимоги позивача заперечили в повному обсязі з підстав, наведених у письмових поясненнях (вх.№8377/16 від 01.12.2016 р. та вх.№51511/16 від 22.12.2016 р.), після проведення власного перерахунку заборгованості зазначили, що заборгованість перед позивачем становить 58 645,81 грн. та сплачена відповідачем 28.02.2017 р. На підтвердження оплати заборгованості перед позивачем відповідачем додано платіжні доручення, якими підтверджується сплата основної заборгованості в розмірі 238866,94 грн. провадження у справі в цій частині просять припинити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Наказом Регіонального відділення ФДМУ по Львівській області від 25.02.1998 р. за №97 «Про надання в оренду цілісного майнового комплексу міського державного комунального підприємства «Центральний ринок» у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вирішено ТОВ «Краківський ринок» надати в оренду ЦМК МДКП «Центральний ринок» за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11 терміном на 35 років та укласти з ТОВ «Краківський ринок» договір купівлі-продажу обігових матеріальних засобів ЦМК МДКП «Центральний ринок».

25.02.1998 р. між представництвом Фонду державного майна України у м.Львові (правонаступником якого є Управління комунальної власності) та ТОВ «Краківський ринок» укладено договір оренди державного майна №4 (надалі договір оренди 1998р.), за умовами п. 1.1. якого орендодавець (представництво ФДМУ у м. Львові) передає, а орендар (ТОВ «Краківський ринок») приймає в строкове, платне володіння та користування майновий комплекс міського державного комунального підприємства «Центральний ринок», склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного станом на 01.02.1998р. і становить 1279174,80 грн. у тому числі передається в оренду майно 1279174,80 грн. із нього: основні фонди за балансовою вартістю 1882078 грн., основні фонди за залишковою вартістю 1279175 грн., інше майно за балансовою вартістю 10227 грн.

Факт передачі в оренду позивачеві майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» загальною вартістю 1279174,80 грн. підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 25.02.1998р.

Відповідно до п.3 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ. Перераховується до державного бюджету щоквартально не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним кварталом, з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеного за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 275,43 грн., в тому числі 20% ПДВ. Розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет (орендодавцеві) відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі, встановленому Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 20.11.1996 р. №543.

Відповідно до п.3.3 договору орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет (орендодавцеві) відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі, встановленому згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 20.111996 р. №543.

Згідно п. 5.2 договору орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити до бюджету (орендодавцеві) орендну плату.

Договір діє з 25.02.1998р. до 25.02.2033р., строком на 35 років (п.10.1. договору).

02.10.2000 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди державного майна №4 від 25.02.1998 р., у відповідності до якої права та обовязки орендодавця ЦМК МДКП «Центральний ринок» передано до Управління ресурсів Львівської міської ради.

Відповідно до вказаної додаткової угоди договір оренди державного майна №4 від 25.02.1998 р. перейменовано на договір оренди цілісного майнового комплексу №4 від 25.02.1998 р.

Пункт. 3.1. договору викладено в новій редакції: Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна (затвердженою Постановою КМУ № 786 від 04.10.95 р.) із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 р. № 699 від 29.06.1999 р. № 1171 від 19.01.2000 р. № 75.

Пунктом 3.1.1. додаткової угоди передбачено, що орендна плата перераховується орендареві на розрахунковий рахунок щоквартально не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом (квартал, рік) з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць, яка становить за вересень 2000 року 5 894,86 грн.

Пункт 3.2. договору викладено наступним чином: Базова річна орендна плата визначена, виходячи з орендної ставки 4% від залишкової вартості (за балансом, форма №1) орендованих основних засобів (на 01.09.2000 р. залишкова вартість складає 1279174 грн. 80 коп. і становить 51166 грн. 99 коп.), відповідно з розрахунком, який є невідємною частиною додаткової угоди до даного договору та цього договору.

Позивач стверджує, що відповідачем орендна плата вносилась невчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у період з 01.09.2015р. по 31.08.2016 р. виникла заборгованість у розмірі 322 566,29 грн., що підтверджується довідкою №4-2302-1332 від 05.10.2016 р. Відповідно до підготовленого позивачем акту звірки взаємних розрахунків станом на 28.10.2016 р. сальдо станом на 01.01.2015 р. становить 191 258,66 грн.

Відповідач у письмових поясненнях посилається на те, що в провадженні господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/2896/14 про стягнення з ТОВ «Краківський ринок» заборгованості по орендній платі. Об'єктом оренди було приміщення, що знаходиться на першому поверсі за адресою м.Львів, вул. Базарна, 11, заг. площею 211,9 м.кв. та входить до складу цілісного майнового комплексу, згідно договору оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 р., який є підставою стягнення заборгованості за оренду цілісного майнового комплексу.

Зазначає при цьому, що 24.10.2001р. між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ТОВ «Краківський ринок» укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-0355, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме майно (приміщення), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, загальною площею 211,9 м2, відповідно до технічного паспорту, виданого БТІ від 30.05.2001р. №274, що перебуває на балансі ЖЕК-401, терміном до 03.07.2006р.

В подальшому, а саме 17.11.2006р. між Управлінням комунального майна та ТОВ «Краківський ринок» на підставі наказу УКМ від 03.08.2006р. №478-О та договору оренди нерухомо майна від 24.10.2001р. №Ш-0355 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-4848-6 від 17.11.2006р., згідно якого у строкове, платне користування ТОВ «Краківський ринок» передано нерухоме майно приміщення, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Базарна, 11, загальною площею 211,9 кв.м., з індексами з 1 по 11, відповідно до даних технічного паспорта ЛОДК БТІ та ЕО від 30.05.2001р., інв. №274, терміном до 16.11.2007р.

Згодом, 25.07.2008р. між сторонами на підставі наказу УКВ від 28.01.2008р. №47-0, договору оренди від 17.11.2006р. №Ш-4848-6 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-6423-8 (надалі договір), на виконання якого відповідач (орендодавець) передав, а позивач (орендар) прийняв у строкове, платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Добробут-401». Згідно з п.1 договору, обєктом оренди є приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, загальною площею 211,9 м2, з індексами приміщень 1-11, відповідно до даних технічного паспорту, виданого БТІ від 30.05.2001р. №274. Цільове призначення обєкта оренди для кафе-бару з реалізацією товарів підакцизної групи (положення п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, термін його дії з 25.07.2008 р. до 24.07.2011 р.

Відповідач інформує суд, що у висновку №3236 судової будівельно-технічної експертизи у господарській справі №914/1827/15 від 29.02.2016р., судовий експерт зазначив, що приміщення столової, площею 211,9 кв. м., яке вказане в технічному паспорті №274 від 30.05.2001р. та розташоване за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11 (яке було передано ТОВ «Краківський ринок» в оренду згідно Договору оренди від 24.10.2001р.) входить до складу цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11 (який було передано в оренду ТОВ «Краківський ринок» згідно Договору оренди від 25.02.1998р.). Площа приміщення столової розташованої за адресою: м. Львів, вул.Базарна, 11, дорівнює площі, яка вказана в технічному паспорті №274 від 30.05.2001р. та склала 211,9 кв.м. На час проведення огляду, площа приміщень складає 212,6 кв.м. Різниця в 0,7 кв.м. виникла внаслідок звільнення площі підлоги під перегородками після їх демонтажу. Перепланування здійснювалося не виходячи за межі зовнішніх стін. Обєм будівлі, конструктивні елементи залишилися існуючі.

Стверджує при цьому, що за договорами оренди від 24.10.2001 р., 17.11.2006 р. та 25.07.2008 р. у користування відповідача передавався один і той же обєкт та зазначає, що стягнення орендних платежів за договором оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 р. та договорами оренди від 24.10.2001р., 17.11.2006р. та 25.07.2008р. за одне і те ж приміщення буде подвійним стягненням. Посилається на рішення судів у справах № 914/1827/15 та № 914/2209/15 та просить їх врахувати в порядку ст. 35 ГПК України. Зазначив, що у відповідача не виникало обовязку оплати повної суми орендної плати, оскільки така повинна бути зменшена відповідно до того, що одне з приміщень ЦМК орендується за іншим договором.

07.03.2017 р. представниками відповідача подано додаткові пояснення у яких відповідач інформує суд, що п.3.3 договору містить лише посилання на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» щодо нарахування пені, проте у договорі №4 від 25.02.1998 р. розмір пені сторонами не визначений. Тому вимога позивача про стягнення пені вважає безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача інформував суд, що відповідачем частково погашено суму основного боргу перед позивачем в розмірі 238 866,94 грн., провадження у справі в цій частині просить припинити. Щодо підстав стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором №4 від 25.02.1998 р. позивач посилається на п.7.13 Положення «Про оренду майна територіальної громади м.Львова», затвердженого Ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 р. де зазначено, що у разі прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Таким чином, на думку позивача заборгованість відповідача перед позивачем із врахуванням часткової оплати боргу становить 83 699,35 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу наданих послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.287 ГК України орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частинами 1 та 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна " передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Судом встановлено, що 25.02.1998 р. між представництвом ФДМ України у м. Львові та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» укладено договір оренди державного майна №4, терміном на 35 років. За умовами цього договору орендодавець (представництво ФДМ України у м. Львові) передав, а орендар (ТОВ «Краківський ринок») прийняв в строкове платне володіння та користування майновий комплекс МДКП «Центральний ринок», склад та вартість якого визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного станом на 01.02.1998 р. і становить 1 279 174,80 грн.

02.10.2000 року між Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди державного майна №4 від 25.02.1998 р., а саме п. 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування і володіння (фінансову оренду цілісний майновий комплекс …..».

У відповідності до внесених змін до договору права та обов'язки орендодавця цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» передано до Управління ресурсів Львівської міської ради.

Пунктом 3.1.1. додаткової угоди передбачено, що орендна плата перераховується орендареві на розрахунковий рахунок щоквартально не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом (квартал, рік) з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць, яка становить за вересень 2000 року 5 894,86 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за укладеним договором, виникла заборгованість, яка на момент подачі позовної заяви становила 322 566,29 грн.

Заборгованість з орендної плати відповідачем була частково оплачена лише під час розгляду справи в розмірі 238866,94 грн.

В силу приписів п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до розяснення Вищого господарського суду України у п.4.4 постанови Пленуму "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. №18 господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (напр. сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо). Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 238 866,94 грн. необхідно припинити.

Суд звертає увагу відповідача на те, що з долучених до матеріалів справи платіжних документів не вбачається за який період (місяць, квартал) відповідачем здійснено оплати, призначенням платежу зазначено лише оплата за договором ЦМК №4 від 25.02.1998 р.). Відтак, як встановлено матеріалами справи усі здійснені відповідачем проплати за період з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. враховувались позивачем у попередню заборгованість та покрили заборгованість по спірному договору до 31.08.2015 р.

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили, що орендна плата перерахована невчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет (орендодавцеві) відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі, встановленому згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 20.111996 р. №543.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В той же час, ч.6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що передбачений частиною шостою статті 231 ГК України розмір відповідальності за порушення грошових зобовязань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

Зважаючи на те, що чіткий розмір пені сторонами в договорі не встановлений, позивачем, виходячи із приписів ч.6 ст. 231 ГК України, розрахунок пені проводено виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України.

Крім того, слід зазначити, що із наданих сторонами розрахунків заборгованості орендної плати не вбачається за який період позивачем проведено нарахування та стягнення пені, а відповідачем здійснено оплати (платіжні документи не містять періодів сплати заборгованості, а лише посилання на договір №4 від 25.02.1998 р.). Окрім того, предметом позову є стягнення заборгованості з орендної плати (основного боргу). З підстав наведеного, відповідач не позбавлений права звернення до суду про повернення сум, зарахованих позивачем в оплату пені в окремому позовному провадженні.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем підлягає стягненню в розмірі 83 699,35 грн.

Щодо доводів відповідача, щодо подвійного стягнення орендної плати такі судом відхиляються, як безпідставні оскільки предметом розгляду справ № 914/1827/15 та № 914/2209/15 було стягнення заборгованості на підставі договорів від 24.10.2001 р., 17.11.2006 р. та 25.07.2008 р. Рішення Господарського суду Львівської області у вказаних справах не можуть бути взяті судом до уваги у порядку ст.35 ГПК України оскільки договори, які були предметом розгляду у сказаних справах не є предметом дослідження у даній справі.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів. При цьому в силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 83 699,35 грн., залишились не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України необхідно покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Краківський ринок (79007, м.Львів, вул.Базарна, 11; ідентифікаційний код 25228715) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька,15, ідентифікаційний код 25558625) 83699,35 грн. заборгованості з орендної плати та 1255,49 грн. судового збору.

3.В частині стягнення 238 866,94 грн. - провадження у справі припинити.

4.Накази видати, відповідно до ст.116 ГПК України

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 07.03.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 15.03.2017 р.

Головуючий суддя Блавацька-Калінська О. М.

Суддя Горецька З.В

Суддя Манюк П.Т.