УХВАЛА

22.02.2017Справа № 910/19923/16

За позовом Національного банку України

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 8 052 334,33 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Шматко В.О.

від відповідача: Шалашова В.І.

від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллі Вікторовича, в якому просить суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллю Вікторовича перерахувати на користь Національного банку України кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими, згідно з договором застави майнових прав № 11/ЗМП від 04.03.2014, договором застави майнових прав № ЗМП-1 від 05.08.2014 з додатками, у загальній сумі 8 052 334,33 грн., розрахованої станом на 17.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 порушено провадження у справі № 910/19923/16, залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та призначено дану справу до розгляду у судовому засіданні на 21.11.2016 за участю представників сторін та третьої особи, яких зобов'язано надати певні документи.

21.11.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав клопотання, в якому просить суд припинити провадження у справі № 910/19923/16, оскільки Фонд є юридичною особою публічного права, а даний спір є публічно-правовим, адже виник за участю суб'єкта публічного права при здійсненні ним владних управлінський функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк», а тому враховуючи аналіз положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та положення ст. 17 КАСУ, відповідач вважає, що позов Національного банку України має розглядатися саме в порядку адміністративного судочинства.

Також, 21.11.2016 відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Ілля Вікторович заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві, а також та клопотання про припинення провадження у даній справі, розгляд якого судом перенесено.

Розгляд даної справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

16.12.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав заперечення на відзив відповідача та заперечення на клопотання відповідача про припинення провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 продовжено строк розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів, розгляд даної справи відкладено та призначено судове засідання на 30.01.2017 року, за участю представників сторін.

18.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що починаючи з моменту прийняття Національним банком України рішення про ліквідацію банку, в Уповноваженої особи Фонду виникає обов'язок опублікувати на окремому аналітичному рахунку кошти, що надійшли, зокрема, від погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу НБУ.

27.01.2017 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду подав доповнення до заперечень на відзив відповідача.

У судовому засіданні 30.01.2017 оголошено перерву до 22.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 за ініціативою суду виправлено описки в ухвалах Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 та від 21.12.2016 у справі № 910/19923/16. У вступній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 про порушення провадження у справі № 910/19923/16 та у вступній і описовій частинах ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 у справі № 910/19923/16 у зазначенні найменування відповідача, замість: «Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллі Вікторовича», слід читати: «Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича».

20.02.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо І. В. подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що діючим законодавством України не передбачено право обтяжувача висувати будь-які майнові вимоги або претендувати на майно, що було отримано боржником за заставленим правом грошової вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 провадження у справі № 910/19923/16 за позовом Національного банку України до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 8 052 334, 33 грн. - припинено.

Отже, розглянувши у даному судовому засіданні клопотання позивача про розгляд справи у закритому судовому засіданні, суд відзначає таке.

За твердженням позивача, інформація яка міститься у позовній заяви та в додатках до нього відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську таємницю» є банківською таємницею.

Відповідно до ст. 4-4 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна з сторін обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті.

Про розгляд справи у закритому засіданні або про відхилення клопотання з цього приводу виноситься ухвала.

Принцип гласності є конституційним принципом та однією з основних засад судочинства, встановлених у ст. 129 Конституції України. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гласність судового розгляду означає насамперед те, що розгляд справ у судах відбувається відкрито. У цій самій статті зазначено, що відкритість судового розгляду може бути обмежена процесуальним законом.

Таке обмеження узгоджується з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, відповідно до якої судове рішення оголошується прилюдно, але преса і відвідувачі можуть не допускатися в зал засідань протягом усього судового розгляду або якоїсь його частини з метою збереження моралі, громадського порядку або національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси малолітніх чи захист конфіденційності особистого життя сторін, або у разі крайньої необхідності, якщо, на думку суду, в особливих випадках привселюдність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Гласність судочинства є необхідним елементом правосудної діяльності органів судової влади, а також умовою реалізації права на судовий захист сторонами - основних учасників судочинства та інтересів суспільства у справедливому правосудді. Виходячи з цього, гласність судочинства розглядається в трьох аспектах:

а) обов'язок суду забезпечити гласність судочинства;

б) право сторін на гласний розгляд справи;

в) право бажаючих (публіки) бути присутніми у відкритих судових засіданнях, поширювати та отримувати інформацію про діяльність суду.

Відповідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Інформація про банки чи клієнтів, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави для використання з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму, становить банківську таємницю.

Положення цієї статті не поширюються на інформацію, яка підлягає опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов'язковому опублікуванню, встановлюється Національним банком України та додатково самим банком на його розсуд.

Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів.

Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що розгляд справи у закритому судовому засіданні допускається за вмотивованим рішенням суду виключно у випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведене вище, оскільки провадження у справі припинено, відповідно подані позивачем документи на підтвердження викладених у позовній заяві обставин не досліджувались судом у даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про недоцільність поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 4-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Національного банку України про розгляд справи № 910/19923/16 у закритому судовому засіданні - відмовити.

Суддя Пригунова А.Б.