ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Справа № 904/7427/16

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді суддів Корсака В.А., Сибіги О.М., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016
у справі № 904/7427/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест", 2. Дніпропетровської міської ради
пророзірвання договору оренди земельної ділянки

в судовому засіданні взяли участь представники :

позивачане з'явився
- відповідача - 1 Юсупов Є.У., Накорякова Ю.В.
відповідача - 2не з'явився

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" та Дніпропетровської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 9790, зареєстрованого в ДП "Дніпропетровський міський центр ДЗК" за № 4652 від 09.01.2004.

Позов обґрунтовано набуттям позивачем права власності на об'єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" на підставі вказаного договору, що позбавляє позивача можливості оформити право користування земельною ділянкою під його нерухомістю.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2016 (суддя Суховаров А.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Дмитренко Г.К., суддів Джихур О.В., Антоніка С.Г.) у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "АТБ - інвест" не погоджується з доводами касатора і просить суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест" та Дніпропетровська міська рада, не реалізували процесуального права на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

У справі, що переглядається господарськими судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест" (позивач у справі) є власником нерухомого майна: навіси літ. Г, г', Д, д', Є, І, К, Л, Я, кіоски літ. X, Ц, Ч, огорожа №1-5 в будівлях та спорудах по АДРЕСА_1.

Право власності на вказане майно зареєстровано за позивачем на підставі укладеного 17.08.2007 з фізичними особами (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.) договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Зазначене нерухоме майно було придбане вказаними фізичними особами у ТОВ "АТБ-інвест" за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2005.

Згідно інформації Держземагенства у державному реєстрі земель, станом на 01.01.2013 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) знаходиться в оренді ТОВ "АТБ-інвест" на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б, та зареєстрованого в реєстрі за № 9790 (зареєстрований в ДП "Дніпропетровський міський центр ДЗК" за № 4652, від 09.01.2004), термін дії вказаного договору - до 19.11.2018.

Судами встановлено, що позивач неодноразово звертався до голови Дніпропетровської міської ради з листами стосовно розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення придбаних позивачем споруд у АДРЕСА_1, однак, йому було відмовлено у зв'язку з перебуванням земельної ділянки в оренді у ТОВ "АТБ-інвест" до 19.11.2018 на підставі договору від 29.12.2003. Доказів припинення дії цього договору суду не надано.

В своєму позові позивач послався на те, що він є власником споруд, розташованих на земельній ділянці, право користування на яку він не може оформити, у зв'язку з наявністю чинного та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "АТБ-інвест" та Дніпропетровською міською радою. Таким чином, для оформлення права оренди на спірну земельну ділянку позивач вимагає розірвати договір, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ТОВ "АТБ-інвест", як попереднім землекористувачем.

Колегія вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відносини переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 ЗК України та 377 ЦК України.

Положеннями статті 120 ЗК України (в редакції, зміненій Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" від 05.11.2009 № 1702-VI) встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною першою ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні.

Таким чином, спірний договір оренди землі припинив свою дію виключно в частині оренди ТОВ "АТБ-інвест" земельної ділянки (в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташовані будівля та споруди), внаслідок заміни сторони у такому зобов'язанні на підставі приписів ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі", ч.ч.1, 2, 5 ст.120 ЗК України.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

Друге речення ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у чинній редакції передбачає виняток із загального правила, передбаченого ст.125 Земельного кодексу України про виникнення права власності з моменту "державної реєстрації права". Тобто, в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об'єкти. Подальша "реєстрація земельної ділянки" (ст.202 Земельного кодексу України) та права на земельну ділянку (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") можуть бути здійснені з метою запобігання спорам та створення можливості для наступного відчуження земельної ділянки за договором.

Таким чином, позов про розірвання спірного договору оренди колегія вважає таким, що задоволенню не підлягає, оскільки в силу вищевказаних імперативних норм договір оренди земельної ділянки від 29.12.2003 у зв'язку з набуттям ТОВ "НЗ-інвест" права власності на нерухоме майно, розташоване на ній, припинився для орендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест", як правопопередника (в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташовані будівля та споруди) однак є діючим та обов'язковим для орендаря-правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест".

Зазначені обставини є достатніми для відмови у задоволенні позову.

Колегія вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що право оренди до позивача не перейшло, оскільки таке право у позивача, як у покупця розташованого на земельній ділянці нерухомого майна, виникає в силу закону і факт його не оформлення продавцем не свідчить про те, що таке право у покупця не виникло.

Рішення судів попередніх інстанцій про відмову у позові слід залишити без змін з мотивів викладених у даній постанові.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 у справі № 904/7427/16 залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і О.М. Сибіга

В.О.Швець