ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р.Справа № 916/1991/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Принцевської Н.М.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С

за участю представників учасників процесу:

від позивача- Погорілого О.В., довіреність № б/н, дата видачі : 01.09.16;

від відповідача 1: Ногая Д.С., довіреність № б/н, дата видачі : 05.01.17

/інші учасники процесу не використали законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином (див. - реєстр поштових відправлень від 03.03.2017р. та відстеження їх пересилання з сайту "Укрпошти"; рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 03.03.17р.; телефонограми від 15.03.2017р., клопотання про розгляд справи за відсутністю представника/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромсервіс", м.Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016

у справі № 916/1991/16

за позовом скаржника

до відповідачів:

1) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко", м.Одеса;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс", м.Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2, с.Маяки Біляївського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Дніпро

про визнання недійсними договорів

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2016р. Товариство з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) "Агропромсервіс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк (далі - ПАТ АБ ) "Порто-Франко" та Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Альянс Фінанс" про визнання недійсними договорів, укладених 30.05.2016р. між ТОВ "Альянс Фінанс" та ПАТ АБ "Порто-Франко", про відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за індексним номером 29815177.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що договір відступлення права вимоги №18 від 30.05.2016р. та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.05.2016р. мають бути визнані судом недійсними, оскільки ПАТ АБ „Порто-Франко" вдало оскарживши в судовому порядку попередне відступлення активу за заниженою ціною на користь ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" за договорами від 22.08.14р., здійснив у наступному ті ж самі дії із порушенням ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відступивши актив (право вимоги) ТОВ „Альянс Фінанс" за договором, забезпечення виконання якого покладено на ТДВ „Агропромсервіс". За таких обставин, позивач вважає, що будь-які форми виконання зобов'язань перед ТОВ „Альянс Фінанс" з боку ТДВ „Агропромсервіс", за умови встановленості законом нікчемності придбання прав вимоги до ТДВ „Агропромсервіс" будуть безпідставними та такими, що порушують його права.

Також, в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, позивачем було заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові будівлі, розташовані по АДРЕСА_1, загальною площею 8167,5 кв.м. реєстраційний номер майна: 12358219, що зареєстровано за Відкритим акціонерним товариством "Агропромсервіс", переіменованим в подальшому на ТДВ "Агропромсервіс", які є предметом договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстрованого за № У-463, а також позивач просив суд заборонити здійснювати будь-які дії стосовно реєстрації прав за договором іпотеки, укладеним 17.10.2005 року між відповідачами щодо цих же нежитлових будівель.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2016 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 року, заяву ТДВ "Агропромсервіс" задоволено та на період розгляду справи накладено арешт на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8167,5 кв.м., реєстраційний номер майна: 12358219, що зареєстрована за Відкритим акціонерним товариством "Агропромсервіс" (найменування на теперішній час: ТДВ "Агропромсервіс"), , та яка є предметом договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстрованого за № У-463; заборонено здійснювати будь-які дії стосовно реєстрації прав за договором іпотеки, укладеним 17.10.2005 між ТДВ "Агропромсервіс" () та ПАТ АБ "Порто-Франко" () щодо нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстрований за № У-463.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2016р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізичну особу - підприємця ОСОБА_4, до якого перейшло право вимоги за іпотечним договором на підставі договору з ТОВ "Альянс Фінанс" від 19.07.16р..

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 листопада 2016р. також залучено до участі у справі у якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору особи, на стороні позивача ОСОБА_6, який є позичальником за кредитним договором (відклична кредитна лінія) № 133888/1-05 від 17.10.05р., укладеним з АБ "Порто -Франко".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 (головуючий суддя Рога Н.В., суддя Бездоля Д.О., суддя Железна С.П.) у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що позивач не є стороною оспорюваних правочинів та ним не надано належних та допустимих доказів порушення зазначеними договорами його цивільних прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову, викладені в ухвалі Господарського суду Одеської області від 10.08.2016.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "Агропромсервіс" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції не встановлювались та не з'ясовувались шляхом дослідження із наданням відповідної оцінки обставини незаконності оспорюваних договорів, у тому числі обставини щодо продажу майна банку, яке не було включене до його ліквідаційної маси та його продажу без проведення оцінки у встановленому порядку. На думку скаржника ці обставини підтверджують нікчемність придбання ТОВ „Альянс Фінанс" прав вимоги до ТДВ „Агропромсервіс" та є такими, що порушують його права.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на норми ст. 516,517,518 ЦК України, а також на Постанови Верховного суду України, в яких вказано на можливість звернення до суду із позовом про визнання недійсними договорів відступлення прав вимоги особи, яка не є стороною зазначених зобов'язань, якщо докази свідчать про незаконність та неправомірність отримання новим кредитором прав вимоги.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу не надходили, у судовому засіданні представник ПАТ АБ "Порто - Франко" просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його обґрунтованим та таким, що відповідає наявним матеріалам справи і чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача 1, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2005р. між АКБ „Порто-Франко" (правонаступник ПАТ АБ „Порто-Франко") (Іпотекодержатель) та ВАТ „Агропромсервіс" (правонаступник ТДВ „Агропромсервіс" (Іпотекодавець), яке є майновим поручителем ОСОБА_7 (Боржник), був укладений Договір іпотеки, який забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) №1388/1 -05 від 17.10.2005, укладеного між Іпотекодержателем та ОСОБА_7, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. Договір посвідчений нотаріально.

Відповідно до п.1.3 Договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлова будівля під АДРЕСА_1, загальною площею 8167,5 кв.м, що розташована на земельній ділянці розміром 13144 кв.м, яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України від 18.08.1995р. за №1326 та зареєстрована КП „ОМБТІ та РОН".

Відповідно до п.6.1 Договору він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором та додаткових договорів до нього. Право іпотеки, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобов'язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) Предмета іпотеки, якщо Іпотекодавець не замінює або не відновляє предмет іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття Іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; в інших випадках , передбачених чинним законодавством.

14 січня 2009р. був укладений додатковий договір про внесення змін до Договору іпотеки від 17.10.2005р., у п.1.1. якого зазначено, що Договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором (відклична кредитна лінія) №1388/1 -05 від 17.10.2005р., додаткової угоди №1 до нього від 01.02.2006р., додаткової угоди №2 до нього від 27.08.2008р., додаткової угоди №3 до нього від 2008р., додаткової угоди №4 до нього від 10.12.2008р., додаткової угоди №5 до нього від 16.01.2009р. , які укладено між Іпотекодержателем та ОСОБА_7, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. Сума кредитної лінії - 600000 дол. США; строк повернення кредиту- 14.01.2011; розмір відсоткової ставки - 14,5% річних. Договір посвідчено нотаріально.

22.08.2014 ПАТ АБ „Порто-Франко" та ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" укладено договір факторингу №2, за яким банк відступив право вимоги за 108 кредитними договорами. Крім того, 22 серпня 2014р. між ПАТ АБ „Порто-Франко" (Первісний кредитор) та ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" (Новий кредитор) укладений Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, згідно якого у зв'язку із укладенням сторонами договору факторингу №2 від 22.08.2014р. Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає всі права вимоги за іпотечними договорами, зазначеними у додатку №1 до цього Договору. З моменту укладення та підписання цього Договору Новий кредитор набуває статусу Іпотекодержателя за іпотечними договорами. Відступлення права вимоги за іпотечними договорами розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до умов іпотечних договорів. Договір посвідчений нотаріально. Під номером 48 у додатку №1 значиться: Договір іпотеки від 17 жовтня 2005р. між АКБ „Порто-Франко" (правонаступник ПАТ АБ „Порто-Франко") (Іпотекодержатель) та ВАТ „Агропромсервіс" (правонаступник ТДВ „Агропромсервіс" (Іпотекодавець), який забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) №1388/1 -05 від 17.10.2005р. між Іпотекодержателем та ОСОБА_7.

26.09.2014 на підставі постанови правління Національного банку України №610 „Про віднесення Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Порто-Франко" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №103 „Про запровадження тимчасової адміністрації у АБ „Порто-Франко", на підставі якого з 29.09.2014 розпочато процедуру виведення ПАТ АБ „Порто-Франко" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ „Порто-Франко". Згідно з постановою правління Національного банку України від 30.01.2015 № 67 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ „Порто-Франко" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 № 19 „Про початок процедури ліквідації АБ „Порто-Франко" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ „Порто-Франко" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ „Порто-Франко" Красюка І.І.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті. Згідно п.3 ч.3 ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

В ході здійснення своїх повноважень щодо перевірки правочинів Уповноваженою особою було виявлено, що вищезазначені договори від 22.08.2014р., укладені між ПАТ АБ „Порто-Франко" та ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" є недійсними на підставі зазначеної норми закону.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015р. у справі №910/10144/15 визнано недійсним договір факторингу №2 від 22.08.2014р., визнано недійсним договір відступлення права вимоги, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 1451, укладений 22.08.2014р. між ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" та ПАТ АБ „Порто-Франко"; визнано недійсним договір відступлення права вимоги, обтяження за яким зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 1520, укладений 22.08.2014р. між ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" та ПАТ АБ „Порто-Франко" про відступлення права вимоги за договорами застави. Рішення набрало законної сили.

На підставі зазначеного рішення суду Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ "Порто-Франко" 27.11.2015р. було подано заяву про внесення змін до реєстру речових прав (іпотеки) щодо поновлення АБ „Порто-Франко" у якості іпотекодержателя замість ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС", яку було задоволено.

У подальшому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб /ФГВФО/ реалізовано активи ПАТ АБ „Порто-Франко" на аукціоні та 30 травня 2016р. між ПАТ АБ „Порто-Франко" в особі уповноваженої особи ФГВФО Красюка І.І. (Первісний кредитор) та ТОВ „Альянс Фінанс" (Новий кредитор) укладений Договір відступлення права вимоги №18, згідно до якого на умовах цього Договору та на підставі протоколів організатора аукціону ТОВ „Професіонал" про визначення переможця аукціону з реалізації активів АБ „Порто -Франко" шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язань від 25.04.2016 №51 (АЕТ) лот №1232, первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові і стає кредитором за кредитним договором (відклична кредитна лінія) №1388/1 -05 від 17.10.2005, укладеним між ПАТ АБ „Порто-Франко" та ОСОБА_7. За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором та всіма договорами забезпечення.

30 травня 2016р. між ПАТ АБ „Порто-Франко" (Цедент) та ТОВ „Альянс Фінанс" (Цесіонарій) був укладений Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, згідно якого у зв'язку із укладанням між Цедентом та Цесіонарієм Договору відступлення права вимоги №18 від 30.05.2016р. Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за Договором іпотеки від 17.10.2005р., Іпотекодавцем за яким є ВАТ „Агропромсервіс" (правонаступник ТДВ „Агропромсервіс"), Боржником за кредитним договором - ОСОБА_7. Згідно п.1.2 цього Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включають всі права Іпотекодержателя, що передбачені умовами договору іпотеки; право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до договору іпотеки. Договір посвідчений нотаріально.

Позивач вважає, що аукціон від 25.04.2016 проведений з порушенням та ігноруванням вимог Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016, та зареєстрованого в Мінюсті України 20.04.2016 за №606/28736. Зокрема, позивач вважає, що зазначений аукціон був проведений ТОВ „Професіонал" без оприлюднення публічного паспорту активу та паспорту відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, що визначені у додатках 1-9 до цього Положення, без розміщення Фондом протягом п'яти робочих днів оголошення щодо продажу активів (майна) в друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду. Вказане, на думку позивача, порушує права не тільки потенційних покупців, але й права боржника, який би отримавши зазначену інформацію у встановленому порядку мав би змогу самостійно придбати відповідний актив, задовольнивши вимоги банку.

Крім того, позивач зазначає, що оціночна вартість права грошової вимоги визначена ТОВ „Експертна компанія „Професіонал" та згідно п.1.6 Договору становить 763809 грн, при цьому, відповідно до оголошення про проведення реалізації активів АБ „Порто Франко" на електронному торговельному майданчику ТОВ „Професіонал" ціна продажу становить 1841893 грн 41 коп. із встановленою сплатою гарантійного внеску 184189 грн. 34 коп. При цьому, із змісту Договору вбачається, що ТОВ „Альянс Фінанс" має сплатити гарантійний внесок лише у сумі 150666 грн. 88 коп. За таких обставин, позивач вважає, що невідповідність початкової ціни реалізації оціночній вартості також свідчить про відсутність затвердження Фондом ціни активу у розмірі 763809 грн у інвентаризації майна та формуванні ліквідаційної маси банку, та відповідно, використання при цьому оцінки ТОВ „Експертна компанія „Професіонал", яка відрізняється від початкової ціни реалізації більше ніж на 30%, що саме по собі виключає погодження Фондом такої вартості. При цьому, зазначену оцінку проведено більш як 1 рік тому, що суперечить встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2014р. №358 шестимісячному строку дії оцінки. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ „Порто Франко" було здійснено відчуження прав вимоги 16076861 грн 05 коп. за 1676123 грн без затвердження Фондом умов відчуження майна банку та включення його до ліквідаційної маси за найвищою ціною.

Позивач у справі вважає, що Договір відступлення права вимоги №18 від 30.05.2016р та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.05.2016 мають бути визнані судом недійсними, оскільки ПАТ АБ „Порто-Франко" оскарживши в судовому порядку попереднє відступлення активу на користь ТОВ „Фінансова компанія „ТОП ФІНАНС" за заниженою ціною, здійснив у наступному ті ж дії, які порушують вимоги ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За таких обставин, позивач вважає, що будь-які форми виконання зобов'язань перед ТОВ „Альянс Фінанс" з боку ТДВ „Агропромсервіс", за умови встановленості законом нікчемності придбання прав вимоги до ТДВ „Агропромсервіс" будуть безпідставними та такими, що порушують права позивача.

Судова колегія не може погодитись з доводами скаржника та вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності порушення оспорюваними договорами прав позивача та підстав для визнання їх недійсними.

Так ч.1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договіри відступлення права вимоги, не будучи їх стороною, зобов'язаний довести, яким чином оспорювані ним договори порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, тобто впливають на обсяг його зобов'язань, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; а відповідно до ст. 33 ГПК України обов'язком позивача, є доведення підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Разом з тим, як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, позивач не зазначив чим наявність оспорюваних ним договорів відступлення права вимоги порушує саме його права, а лише припускає, що ними порушено права боржника за кредитним договором, яким результати торгів не оскаржувалися, що свідчить про його згоду з оспорюваними договорами та про законність та правомірність отримання новим кредитором прав вимоги за ними, а припущення скаржника не можуть бути покладені в основу судового рішення.

При укладанні оспорюваних правочинів не могли бути порушені положення ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"/далі -Закон/, оскільки вона встановлює вимоги лише до тих договорів, які були вчинені (укладені) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку і може застосовуватися лише під час дії такої адміністрації, яка відповідно до ч.4 ст.34 Закону припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду, в даному випадку з моменту прийняття НБУ рішення про ліквідацію банку, тобто з 30.01.2015.

Щодо тверджень скаржника про порушення вимог Закону під час ліквідаційної процедури слід зазначити, що, вони не знаходять документального підтвердження, оскільки в матеріалах справи містяться:

- виписка з протоколу засідання виконавчої дирекції ФГВФО №098/15 від 27.04.2015р. про погодження скоригованого початкового балансу ліквідації, затвердження результатів інвентаризації, затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів та затвердження акта формування ліквідаційної маси ПАТ АБ „Порто-Франко";

-виписка з протоколу засідання Комітету з питань організації продажу активів ФГВФО №07/16 від 27.01.16р. про організацію продажу активів ПАТ АБ „Порто-Франко";

- рішення виконавчої дирекції ФГВФО №111 від 4.03.16р. "Про затвердження умов продажу активів АБ "Порто - Франко";

- протоколи засідання малого комітету з управління активами АБ „Порто-Франко" №47 від 9.02.16р., №60 від 5.04.16р.,

- протокол №51(АЕТ) лот №1232 від 25.04.16р. про визначення переможця повторних відкритих торгів (аукціону), яким визначено вартість реалізації активів АБ „Порто-Франко".

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТДВ „Агропромсервіс" не зміг пояснити суду, яким чином оспорювані договори відступлення права вимоги порушують чи зачіпають права та законні інтереси ТДВ „Агропромсервіс" та впливають на обсяг його зобов'язань, отже не зміг підтвердити належними доказами порушення його прав, що свідчить про те, що права та охоронювані законом інтереси позивача не були і не могли бути порушеними оспорюваними ним договорами відступлення права вимоги.

Відтак, уявлення позивача про незаконність оспорюваних договорів за відсутності при цьому порушень ст.ст. 512-514 ЦК України та ст.24 Закону України "Про іпотеку", якими передбачається заміна кредитора в зобов'язанні без згоди боржника, а також прав та інтересів позивача не є підставою для визнання таких договорів недійсними в судовому порядку, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій" завданням суду є захист саме порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

За таких обставин судова колегія вважає, рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування, а апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромсервіс" залишає без задоволення.

Згідно із ст. 49 ГПК України судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромсервіс" залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 05.12.16 р. - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 20.03.2017 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Н.М. Принцевська