номер провадження справи 18/127/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.03.2017 справа № 908/3223/16

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву ПАТ Запорізький завод феросплавів про розстрочку виконання рішення у справі № 908/3223/16

за позовом приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1)

до відповідача публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11)

про стягнення 1022557,63 грн.

Представники сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 18-73 від 19.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 03.03.2017 р. надійшла заява ПАТ Запорізький завод феросплавів про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3223/16 від 15.02.2017 р. (надалі заявник та заява, відповідно) на дванадцять місяців. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що в частині зони АТО, починаючи з 26.12.2016 р., відбувається економічна блокада тимчасово неконтрольованої Україною території, внаслідок якої зупинено залізничне сполучення з такими містами як Донецьк та Єнакієве, де розташовані ПрАТ «Донецьксталь металургійний завод» та ПрАТ «Єнакіївський коксохімпром», коксово-вугільна продукція яких за рахунок унікальності свого хімічного складу є основною та безальтернативною сировиною для виробництва феросплавної продукції ПАТ ЗФЗ. На день звернення відповідача до господарського суду із цією заявою, наявні на його товарних складах залишки коксово-вугільної продукції виробництва зазначених металургійних підприємств є достатніми для виробництва феросплавної продукції ПАТ ЗФЗ не більше ніж на 10 днів; у коротко- та середньостроковій перспективі знайти інших постачальників аналогічної сировини є неможливим; так само не є можливим швидко внести корективи у процес виробництва феросплавної продукції з використанням коксово-вугільної сировини іншого, відмінного хімічного складу. Заявник також зазначив, що ПАТ ЗФЗ є одним з найбільших електрометалургійних підприємств України, в собівартості товарної продукції якого відсоток вартості електричної енергії складає від 40 до 60 відсотків. Блокування залізничних вантажних перевезень необхідної для виробництва відповідачем його товарної продукції сировини, що триває наразі, та можливе віялове відключення електричної енергії та її подорожчання внаслідок економічної блокади окупованої частини території України (відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 103-р від 15.02.2017 р. «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії») може призвести до припинення господарської діяльності ПАТ ЗФЗ, на якому працює понад 3,5 тисяч мешканців міста Запоріжжя. Таким чином, зазначені вище загальновідомі обставини є такими конкретними обставинами, що ускладнюють або зроблять взагалі неможливим виконання ПАТ ЗФЗ рішення суду. Крім того, у період з 30.01.2017 р. по 15.02.2017 р. за рішеннями господарського суду Запорізької області у справах № 908/3012/16, № 908/3055/16, № 908/3057/16, № 908/3056/16 за позовами з цими ж сторонами з аналогічним предметом спору, які на дату звернення до суду із цією заявою набрали законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто в загальному розмірі 2254054,55 грн. штрафних санкцій (пені), 3% річних та компенсації судового збору. Приймаючи до уваги те, що 1) предметом спору у справі № 908/3223/16 є стягнення лише штрафних санкцій (пені) та 3% річних за несвоєчасне виконання господарського обовязку з оплати вартості поставленої у січні-лютому 2016 року коксохімічної продукції за укладеним 26.10.2015 р. договором поставки № 650/15Сб, 2) незначність періоду прострочення виконання відповідачем основного зобовязання за вказаним господарським договором (від 21 до 33 календарних днів), 3) звернення позивача з цим позовом у листопаді 2016 року майже через сім місяців після поставки продукції, заявник просив розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2017 р. у справі № 908/3223/16 про стягнення 421302,59 грн. строком на 12 місяців.

Ухвалою суду від 06.03.2017 р., відповідно до ст. 121 ГПК України, заява ПАТ Запорізький завод феросплавів прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 15.03.2017 р.

Представники відповідача (заявник) в судовому засіданні надав заяву про уточнення заяви про розстрочення виконання рішення, в якій просив розстрочити виконання рішення на 4 місяці рівними частинами, замість 12 місяців, з підстав зазначених у заяві про розстрочення виконання рішення.

Судом заяву про уточнення прийнято до розгляду, у звязку з чим судом розглядається заява про розстрочення виконання рішення на 4 місяці.

Від позивача у справі 16.03.2017 р. до суду надійшли клопотання про розгляд заяви без участі представника позивача та відзив на заяву, в якому ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» просив відмовити у задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення, оскільки позивач сам знаходиться в зоні бойових дій та проведення антитерористичної операції і здійснює свою діяльність при форс-мажорних обставинах, у звязку з чим господарська діяльність підприємства була порушена.

Судом задоволено клопотання позивача про розгляд заяви без участі його представника.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду від 15.02.2017 р. у справі № 908/3223/16, беручи до уваги надані заявником документи, вислухавши позицію представника заявника, враховуючи наданий позивачем відзив, суд вирішив задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Господарським судом Запорізької області 15.02.2017 р. прийнято рішення у справі № 908/3223/16, яким з публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів стягнуто на користь приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод 376064,91 грн. пені, 36629,70 грн. 3% річних та 8607,98 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У відповідності до ст. 116 ГПК України на виконання рішення суду 10.03.2017 р. виданий наказ про примусове стягнення.

Як вказує боржник, блокування залізничних вантажних перевезень необхідної для виробництва відповідачем його товарної продукції сировини, що триває наразі, та можливе віялове відключення електричної енергії та її подорожчання внаслідок економічної блокади окупованої частини території України може призвести до припинення господарської діяльності ПАТ ЗФЗ, на якому працює понад 3,5 тисяч мешканців міста Запоріжжя. Таким чином, зазначені вище загальновідомі обставини є такими конкретними обставинами, що ускладнюють або зроблять взагалі неможливим виконання ПАТ ЗФЗ рішення суду. В обґрунтування підстав для надання розстрочки виконання рішення по даній справі заявник посилається на винятковий характер обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом (абзац другий підпункту 7.1 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Також, у п. п. 7.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, вказано, що розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

З наданих матеріалів вбачається, що боржник вживає заходи для подальшої можливості проведення взаєморозрахунків з стягувачем. Судом враховуються дії боржника, направлені на вжиття заходів, що можуть сприяти продовженню господарської діяльності та зроблять реальною можливість отримання боргу стягувачем. Відповідач не відмовляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем та не ухиляється від виконання судового рішення, а звертається із заявою щодо розстрочення його виконання з метою надання можливості боржнику за цей час вжити заходів для реального виконання своїх зобов'язань, у зв'язку з надзвичайними подіями, на які посилається відповідач, негайне виконання рішення суду є складним для нього.

Судом приймається до уваги те, що заборгованість, стягнута рішенням у даній справі, складається тільки із штрафних санкцій, основна заборгованість відповідачем сплачена у повному обсязі.

Також судом приймаються до уваги обґрунтування підстав для надання розстрочки виконання рішення, наведені у заяві, що розглядається, зокрема, щодо блокади залізничних вантажних перевезень енергетичного вугілля тимчасово неконтрольованої Україною території, внаслідок якої зупинено залізничне сполучення з містами, де розташовані вугільні підприємства, коксово-вугільна продукція яких є основною та безальтернативною сировиною для виробництва феросплавної продукції ПАТ «Запорізький феросплавний завод», що значно впливає на господарську діяльність та фінансове становище заявника.

Оцінивши вказані заявником обставини, суд зазначає, що відповідні обставини є підставою для надання розстрочки виконання рішення по даній справі, термін розстрочки на 4 місяці, суд вважає обґрунтованим та таким, що не порушує баланс інтересів обох сторін.

Враховуючи викладене, прийнявши до уваги надані документальні докази, виключність викладених обставин, обєктивні чинники, що не залежать від волі сторін спору, та спроможність підприємства заявника виконати рішення суду, при умові його розстрочення, суд дійшов висновку, що заява публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів про розстрочення виконання рішення суду від 15.02.2017 р. у справі № 908/3223/16 на чотири місяці підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів про розстрочення виконання рішення суду від 15.02.2017 р. у справі № 908/3223/16 задовольнити.

2. Виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2017 року у справі № 908/3223/16 про стягнення з публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ідентифікаційний код 00186542) на користь приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1, ідентифікаційний код 00191075) 376064,91 грн. (триста сімдесят шість тисяч шістдесят чотири грн. 91 коп.) пені, 36629,70 грн. (тридцять шість тисяч шістсот двадцять девять грн. 70 коп.) 3% річних та 8607,98 грн. (вісім тисяч шістсот сім грн. 98 коп.) судового збору розстрочити на чотири місяці за наступним графіком:

- по 31.03.2017 року 105325,65 грн.;

- по 28.04.2017 року 105325,65 грн.;

- по 31.05.2017 року 105325,65 грн.;

- по 30.06.2017 року 105325,64 грн.

Ухвала суду набрала законної сили 15.03.2017 р.

Суддя В.В. Носівець