ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Справа № 915/1409/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

(АДРЕСА_1),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

(АДРЕСА_2),

про: стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 35000,00 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за Договором оренди майна б/н від 19.08.2015 майнової шкоди у сумі 92352,00 грн. та заборгованості по орендній платі у сумі 35000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 позов, в частині стягнення з відповідача майнової шкоди у сумі 92352,00 грн., залишено без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення орендної плати позивач зазначає наступне.

У відповідності до умов Договору оренди майна б/н від 19.08.2015, позивач передав у платне користування відповідачу майно нежилого приміщення загальною площею 192,6 кв.м для користування та переобладнання під кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1". Строк оренди встановлений 5 років з 19.08.2015 по 19.08.2020. Згідно до п.3.4. Договору усі витрати на проведення ремонту, реконструкції даного майна проводяться двома сторонами - орендодавцем та орендарем рівноцінно - 50% кожному по фінансових затратах. У відповідності з розділом 4 п.4.1. орендар сплачує плату за оренду приміщення протягом кожного наступного календарного місяця оренди не пізніше 30 числа звітного календарного місяця оренди, з 01.01.2016 кошти в сумі 3000,00 грн. до 19.08.2016. Вартість оренди підлягає перегляду через рік з 19.08.2016. Майно в оренду було передано 19.08.2015 по акту прийому-передачі майна. 07.06.2016 від відповідача (орендаря) на адресу позивача надійшла претензія №01/02-16 у відповідності з якою орендар вважає договір оренди розірваним і пропонує позивачеві сплатити 13787,73 грн. грошових коштів, що становлять 50% витраченої суми на проведення реконструкції нежитлового приміщення. На час подання орендарем претензії, реконструкція приміщень не була завершена і до претензії не було надано розрахунків витрат, які орендар поніс на реконструкцію. Позивач вважає відмову від договору відповідача незаконною, оскільки в силу приписів ст.525 ЦК України одностороння відмова від договору не допускається. Позивач зазначив, що договір є підставою для виникнення у орендодавця права вимагати від орендаря виконання умов договору щодо сплати орендної плати за користування об'єктом оренди, а для орендаря - підставою для виконання зобов'язання сплачувати орендну плату. Тому, у відповідності до п.4.1. Договору оренди, орендар за користування об'єктом оренди повинен сплачувати орендну плату не пізніше 30 числа звітного календарного місяця оренди з 01.01.2016 в сумі 3000,00 грн. до 19.08.2016. Орендна плата відповідачем починаючи з 01.01.2016 не сплачувалась, а вартість орендної плати з 19.08.2016 не переглядалась. Таким чином, на момент подачі позовної заяви станом на 20.12.2016 відповідач має заборгованість по орендній платі за 11 місяців 20 днів у сумі 35000,00 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвали суду від 23.12.2016, 17.01.2017, 08.02.2017 та 06.03.2017 надіслані судом на адресу відповідача повернуті підприємством зв'язку з приміткою "через не запит".

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_2. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи та згідно ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.03.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

19.08.2015 між сторонами укладений Договір оренди майна б/н (надалі - Договір), згідно п.п.1.1. та 1.2. якого орендодавець (позивач у справі) передає, а орендар (відповідач у справі) приймає у строкове платне користування майно нежилого приміщення загальною площею 192,6 кв.м. Майно що орендується, знаходиться в приватній власності орендодавця (а.с.9-10).

Відповідно до п.2.1. Договору, приміщення передається орендарю для використання та переобладнання під кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1".

19.08.2015 нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею - 192,60 кв.м було передано позивачем відповідачу на підставі акту прийому-передачі (а.с.11), який був підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Факт приймання-передачі майна нежитлового приміщення в оренду відповідачем не заперечено.

Відповідно до п.10. Договору, строк його дії сторони визначили з 19.08.2015 по 19.08.2020.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили розмір орендної плати у сумі 3000,00 грн. до 19.08.2016, яку орендар сплачує протягом кожного наступного календарного місяця оренди не пізніше 30 числа звітного календарного місяця оренди, з 01.01.2016.

У відповідності до п.4.2. Договору вартість оренди підлягає перегляду через рік з 19.08.2016.

Як зазначає позивач, відповідач на виконання Договору орендну плату починаючи з 01.01.2016 не сплачував, вартість орендної плати 19.08.2016 не переглядався.

Згідно розрахунку позивача, за період з 01.01.2016 по 20.12.2016 відповідач мав сплатити 35000,00 грн. (11міс.20дн. х 3000,00 грн. = 35000,00 грн.).

Відповідачем вказані обставини не заперечені та не спростовані.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_3 07.06.2016 на адресу ФОП ОСОБА_2 була направлена претензія №01/02-16, в якій відповідач зазначає, що згідно до п.3.4 Договору оренди майна, усі витрати на проведення ремонту реконструкції даного майна проводяться двома сторонами, орендодавцем та орендарем рівноцінно - 50% кожному по фінансових затратах. Відповідач зазначає, що орендарем на проведення реконструкції було витрачено 27575,45 грн. При цьому, орендодавець відмовився від виконання своїх обов'язків по договору оренди майна від 19.08.2015, вважає договір розірваним та просить невідкладно перерахувати на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 витрачені грошові кошти у сумі 27575,45 грн.(а.с.12).

З метою досудового врегулювання спірних відносин позивачем направлялася відповідь на претензію на адресу відповідача б/н від 21.06.2016, в якій в тому числі зазначає про порушення відповідачем умов п.4.1. Договору, не сплачено жодної суми орендної плати протягом всього часу дії договору і до 21.06.2016. Позивач на підставі п.9.3 Договору, пропонує відповідачу призначити час для проведення офіційних переговорів щодо подальших дій сторін договору у зв'язку з наявними спірними питаннями, провести такі переговори, а при досягненні відповідних домовленостей засвідчити їх в додатковій угоді до Договору або викласти Договір в новій редакції з відповідними змінами (а.с.35-36). Докази направлення вказаної відповіді на претензію містяться в матеріалах справи (а.с.36 зворотній бік). Вказані пропозиції позивача були залишені відповідачем без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами укладеного між сторонами договору оренди не передбачена одностороння відмова від виконання зобов'язань за ним або його розірвання в односторонньому порядку. Навпаки, п.п.10.2, 10.3 Договору передбачає, що зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою, яка є його невід'ємною частиною.

Згідно ч.4 ст.188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Доказів розірвання договору у судовому порядку у відповідності до ч.4 ст.188 ГК України суду не надано.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди).

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заборгованість по орендній платі відповідача станом на день звернення до суду із позовом склала 35000,00 грн.

На день розгляду справи, відповідач не надав суду доказів погашення боргу по орендній платі.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу по орендній платі в сумі 35000,00 грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі здійснив зобов'язання по орендній платі та у строк за договором, відповідач, у порушення приписів ст.33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2 (відомості про банківські реквізити відсутні, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ІПН НОМЕР_2) 35000,00 грн. заборгованості по орендній платі та 524,94 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 17 березня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва