УХВАЛА

06.03.2017Справа № 910/13880/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/13880/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліфарма"

про стягнення 69 014,16 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2013 року у справі №910/13880/13 (суддя Цюкало Ю.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" задоволено повністю; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліфарма" з частини нежитлового приміщення площею 60,0 кв. м, розташованого на 1 поверсі нежитлової будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, б. 9; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліфарма" повернути частину нежитлового приміщення площею 60,0 кв. м, розташованого на 1 поверсі нежитлової будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, б. 9 Товариству з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" по акту приймання-передачі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 1147,00 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліфарма" грошові кошти: основний борг у сумі 63096,77 грн.; пеню у сумі 4547,65 грн.; втрати від інфляції у сумі 243,47 грн.; 3% річних у сумі 1126,27 грн. та судовий збір у сумі 4014,50 грн.

29.11.2013 року на виконання вказаного рішення суду видано відповідні накази.

У грудні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/13880/13, у якій заявник просить суд:

- визнати незаконними дії Печерського районного відділу держаної виконавчої служби міста Київ щодо винесення постанови від 11.10.2016 року (виконавче провадження №51709073) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

- скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу держаної виконавчої служби міста Київ Шворака Богдана Олександровича від 11.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (виконавче провадження № 51709073);

- визнати незаконною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні наказу господарського суду міста Київ № 910/13880/13 від 29.11.2013 року про стягнення з ТОВ «Поліфарма» на користь ТОВ «Фоззі-Фуд» грошових коштів: основний борг у сумі 63 096,77 грн. (шістдесят три тисячі дев'яносто шість гривень 77 копійок); пеню у сумі 4 547,65 грн. (чотири тисячі п'ятсот сорок сім гривень 65 копійок); втрати від інфляції у сумі 243,47 грн. (двісті сорок три гривні 47 копійок); 3% річних у сумі 1 126,27 грн. (одна тисяча сто двадцять шість гривень 27 копійок) та судовий збір у сумі 4 014,50 грн. (чотири тисячі чотирнадцять гривень 50 копійок)., а саме бездіяльність щодо:

направлення запитів до ДП «Держреєстри України» про надання інформації щодо наявності зареєстрованого за боржником права власності на рухоме майно (трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільсьськогосподарська техніка, інші механізми);

направлення запитів до державного реєстратора та органів статистики про надання інформації щодо участі боржника в якості засновника у господарських товариствах, розміру статутного капіталу таких товариств, та розмір частки боржника у статутному капіталі таких товариств;

здійснення виходу за місцем знаходження боржника: м. Київ, бул. Дружби Народів, б. 18/7 з метою виявлення майна боржника;

направлення запитів щодо надання інформації про наявність у боржника рахунків в цінних паперах;

виклику посадових осіб боржника з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;

направлення вимог до матеріально відповідальних і посадових осіб боржника - юридичної особи, щодо надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

направлення звернення до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням;

направлення запитів до банківських та інших фінансових установ про отримання інформації про рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- зобов'язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вжити усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного, повного виконання рішення Господарського суду міста Київ від 18.11.2013 року по справі №910/13880/13.

В обґрунтування скарги зазначено, що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №51709073 не проведено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо розшуку майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року суддею Цюкало Ю.В. розгляд скарги призначено на 23.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року розгляд скарги відкладено на 15.02.2017 року.

27.02.2017 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника ВДВС надійшли письмові пояснення по справі та копіїї матеріалів виконавчого провадження на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року розгляд скарги відкладено на 06.03.2017 року.

Розглянувши скаргу заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Хортицького управління юстиції від 30.06.2016 року у виконавчому провадженні №41482477 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13880/13 від 29.11.2013 року встановлено, що суму боргу за рахунок реалізованого майна було перераховано стягувачеві у розмірі 14 729,16 грн., частина майна боржника після уцінок не була реалізована на загальну вартість 2 272,00 грн., всього стягнуто у розмірі 17 001,16 грн., залишок складає 56 027,77 грн. Виконавчий збір стягнуто у розмірі 1 472,92 грн., залишок складає 5 829,95 грн. Витрати на проведення виконавчих дій стягнуто в повному обсязі. Майно боржника було реалізовано, згідно довідки АІС «Автомобіль» транспортні засобі відсутні. 14.01.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - арешт накладений. Згідно довідки ДПСУ за боржником зареєстровані розрахункові рахунки. 20.01.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно підтвердження банківської установи - арешт накладено. Згідно заяви стягувача 30.06.2016 року - місцезнаходження боржника: м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 18/7. Виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/13880/13 від 29.11.2013 року закінчено.

Супровідним листом №3339-УРС-07/11 від 30.06.2016 року наказ Господарського суду міста Києва № 910/13880/13 від 29.11.2013 року направлено до органу виконавчої служби за місцезнаходженням боржника.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 21.07.2016 року відкрито виконавче провадження № 51709073 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13880/13 від 29.11.2013 року.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Так, зазначеною нормою визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

- звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

- залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Нормами ст.ст. 10, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено чіткі заходи примусового виконання рішень, які зобов'язаний вживати державний виконавець.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, 11.10.2016 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Як слідує зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.10.2016 року державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 910/13880/13 від 29.11.2013 року встановлено, що згідно повідомлення Державної податкової служби України у боржника відсутні відкриті рахунки у фінансових установах, в ході проведення виконавчих дій встановлено, що на рахунках кошти на які можливо звернути стягнення відсутні. Згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно боржника в реєстрі відсутня. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними. Виконавчий документ №910/13880/13 від 29.11.2013 року повернуто стягувачу.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, належних доказів у спростування обставин, які стали підставою для повернення наказу суду, скаржником суду не надано, зокрема, не надано доказів наявності майна чи грошових коштів у боржника.

З твердженням скаржника про те, що орган ВДВС не вчинив усіх можливих дій по виявленню майна боржника, суд не погоджується, оскільки в ході виконавчого провадження Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинено всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13880/13 від 29.11.2013 року.

За таких обставин, Господарський суд міста Києва визнає, що постанова Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесена обґрунтовано та з підстав передбачених Законом України «Про виконавче провадження», тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві є безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/13880/13 - відхилити.

Суддя Цюкало Ю.В.