ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"17" березня 2017 р.Справа № 916/927/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 210 від 16.03.2017 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф. у відрядженні)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 31 березня 2014 року

по справі № 916/927/13

за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідачів:

1. Комунального підприємства "Парксервіс-Одеса"

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державної інспекції сільського господарства в Одеській області

про визнання недійсним договору, зобов'язання звільнити та повернути самовільно зайняті земельні ділянки та стягнення 119485,31 грн.

Встановив:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2014 (головуючий суддя Цісельський О.В., судді: Зайцев Ю.О., Никифорчук М.І.) позов задоволено частково: визнано недійсним договір балансоутримання місць для паркування №277/К-КР-2012 від 18.04.2012, укладений між КП "Парксервіс-Одеса" та ФОП ОСОБА_1; зобов'язано ФОП ОСОБА_1 повернути на користь Одеської міської ради земельні ділянки загальною площею 1087 кв.м. нормативною вартістю 723687,75 грн., розташовані у АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3; зобов'язано звільнити на користь Одеської міської ради самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 1127 кв.м. нормативною вартістю 749973,42 грн. за вказаною адресою. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1, Підприємець, відповідач-2) звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яку повернуто ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.05.2014 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24 червня 2014 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014 у справі №916/927/13 скасовано, позов задоволено частково, а саме: визнано недійсним договір балансоутримання місць для паркування №277/К-КР-2012 від 18.04.2012, укладений між КП "Парксервіс-Одеса" та ФОП ОСОБА_1 на майбутнє, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України та спеціальних фондів місцевих бюджетів (місцевого бюджету Одеської міської ради) 119485,31 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, заступник прокурора Одеської області та ФОП ОСОБА_1 звернулись з касаційними скаргами. Так, у своїй касаційній скарзі відповідач-2 просив зупинити виконання рішення суду першої інстанції у даній справі до вступу в законну силу постанови після вирішення по суті, скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2014, повернути справу на новий розгляд у зв'язку з неучастю з поважних причин відповідача по справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено; касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено частково; постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

У процесі нового апеляційного розгляду справи в судовому засіданні 19.05.2015 прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014 та ухвалою від 20.05.2015 судом апеляційної інстанції прийнято відмову заступника прокурора Одеської області від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 31 березня 2014 року у справі №916/927/13.

09.06.2015 ФОП ОСОБА_1 знову звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014, однак ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 відмовлено Підприємцю у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014 по справі № 916/927/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 у справі № 916/927/13 скасовано, а справу направлено до Одеського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги або повернення її без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014 у справі № 916/927/13 було повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

У подальшому 09.08.2016 та 30.08.2016 до суду апеляційної інстанції надходили апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на вказане вище рішення місцевого господарського суду від 31.03.2014, які також повернуті ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2016 та від 02.09.2016 відповідно на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

У вказаних ухвалах суд апеляційної інстанції звертав увагу скаржника на те, що клопотання відповідача-2 про поновлення пропущеного процесуального строку не містять жодних обґрунтувань поважності причин пропуску цього строку.

14.03.2017 до Одеського апеляційного господарського суду вкотре надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення місцевого господарського суду від 31.03.2014 по справі № 916/927/13 (вх. №1145).

Разом з тим, до апеляційної скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення у даній справі.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання ФОП ОСОБА_1 послався на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.п. 8, 9 ст. 129 Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання ФОП ОСОБА_1, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 50 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 4, 5 п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" №7 від 17.05.2011 наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК. Про поновлення або про відмову в поновленні пропущеного строку зазначається відповідно в ухвалі апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження (стаття 98 ГПК) або про її повернення (частина друга статті 93, пункт 4 частини першої статті 97 ГПК).

При цьому, господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В абз. 8 пункту 4 згаданої вище постанови вказано, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Виходячи зі змісту ст.ст. 33, 53 ГПК України, поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з перебуванням судді Господарського суду Одеської області Никифорчука М.І. на лікарняному з 03.04.2014 по 11.04.2014 повний текст рішення від 31 березня 2014 року складено 14.04.2014.

Отже, останній день строку подання апеляційної скарги на рішення від 31.03.2014 - 24.04.2014.

07.05.2014 до місцевого господарського суду надійшла апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 на вказане рішення, до якої додано заяву про відновлення строку розгляду апеляційної скарги, однак, як вище зазначалось, вказану скаргу повернуто ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.05.2014 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Оскаржуючи прийняту за наслідками апеляційного перегляду зазначеного рішення господарського суду першої інстанції від 31.03.2014 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2014, Підприємець просив лише зупинити виконання рішення суду першої інстанції у даній справі до вступу в законну силу постанови після вирішення по суті, тобто саме рішення від 31.03.2014 не оскаржував у суді касаційної інстанції.

Повторно з апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду від 31.03.2014 відповідач-2 звернувся аж 09.06.2015, тобто більш ніж через рік після подання першої апеляційної скарги.

У подальшому ФОП ОСОБА_1 ще неодноразово звертався зі скаргами на вказане рішення від 31.03.2014, які повертались судом апеляційної інстанції, при чому часові проміжки між поверненням чергової скарги та поданням наступної в двох випадках становили біля 5-6 місяців.

Судова колегія зазначає, що Підприємець, звертаючись з клопотаннями про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення від 31.03.2014, не зазначав ніяких причин пропуску строку, не дивлячись на неодноразові зауваження з цього приводу суду апеляційної інстанції.

Заява скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка додана до останньої апеляційної скарги, так само взагалі не містить висвітлення будь-яких обставин причин пропуску процесуального строку, а саме по собі посилання на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.п. 8, 9 ст. 129 Конституції України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, ухваленого ще 31 березня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів визнає доводи скаржника в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження непереконливими, а клопотання - необґрунтованим.

Виходячи з викладеного, передбачені законом підстави для поновлення скаржнику пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги відсутні.

Згідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

У силу п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Наведені положення ГПК України містять приписи, якими унормовані процесуальні дії апеляційного господарського суду при виявленні відсутності підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, які є імперативними і не дозволяють апеляційному господарському суду робити припущення та відшукувати причини, які можна визнати поважними на власний розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне відхилити клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу Підприємцю та додані до неї матеріали без розгляду.

Керуючись ст. ст. 53, 86, ч.2 ст.93, п. 4 ч. 1 ст. 97, ст. 99 ГПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

1. Відхилити клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 31.03.2014, викладене в доданій до апеляційної скарги заяві.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (з доданими до неї документами) на рішення Господарського суду Одеської області від 31 березня 2014 року по справі № 916/927/13 - повернути скаржнику.

3. Справу № 916/927/13 повернути до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Т.Я. Гладишева

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк