ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Справа № 922/2885/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

Державної екологічної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 (№01/01 -25/08-18 від 04.01.2016р.)

Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування - ОСОБА_2 (дов. №2-36 д від 07.12.2016р.)

прокурор Горгуль Н.В. (посв.№036152 від 29.10.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування (вх. № 2992 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2016 р. у справі №922/2885/16

за позовом Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування в особі філії Бурове управління Укрбургаз, м. Красноград

про стягнення коштів в розмірі 1285845, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.10.2016 р. у справі №922/2885/16 (суддя Денисюк Т.С) позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії бурового управління "Укрбургаз" шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 1285845,00 грн., перерахувавши вказані кошти на розрахунковий рахунок 0308, УДКСУ у Красноградському районі, Харківської області, код 37886402, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища господарської та іншої діяльності". Стягнуто з ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії бурового управління "Укрбургаз" на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 19287,68 грн.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі №922/2885/16 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм Цивільного кодексу України та Кодексу України про надра.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) від 14.11.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 01.12.2016р.

24.11.2016р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли заперечення до апеляційної скарги (вх.№11832).

01.12.2016р. від прокуратури Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 12125).

У судовому засіданні 01.12.2016р. оголошено перерву до 12.01.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.01.2017р., у звязку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

11.01.2017р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли додаткові пояснення (вх.№234).

12.01.2017р. від прокуратури Харківської області надійшли письмові пояснення (вх.№291).

Від ПАТ Укргазвидобування надійшли додаткові обґрунтування апеляційної скарги (вх.№297).

У судовому засіданні 12.01.2017р. оголошено перерву до 09.02.2017р.

23.01.2017р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли заперечення на додаткові обґрунтування (вх. № 690).

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.02.2017р., у звязку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

У судовому засіданні 09.02.2017р. оголошено перерву до 15.03.2017р.

13.03.1017р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли пояснення (вх.№2689).

14.03.2017р. від прокуратури Харківської області надійшли додаткові письмові пояснення щодо виконання прокурором обовязку, визначеного абз.3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (вх.№2777).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор та представник Державної екологічної інспекції у Харківській області проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2016 р. у справі №922/2885/16 без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, керівник Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 1285845,00 грн.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначає, що на підставі Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про основні задачі державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та згідно з наказом від 04.09.2013 р. № 1194/01-03, у період 05.09.2013р - 25.09.2013р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Хрестищенським відділенням бурових робіт філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування", за результатами якої було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 1194/01-03/06-11.

Актом перевірки № 1194/01-03/06-11 від 05.09.2013 - 25.09.2013р.зафіксовано, що вищезазначений субєкт господарювання протягом 3 та 4 кварталу 2012р. та 1 півріччя 2013р. здійснює забір води з артезіанських свердловин на виробниче та господарсько-питне водокористування без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Червоноармійська, 7, що є порушеннями вимог ст.ст.16, 19, 21 Кодексу України про надра.

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної 05.09.2013 - 25.09.2013р., державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області винесено припис від 01.10.2013р. №06-22-229, яким керівника Хрестищенського відділення бурових робіт БУ "Укрбургаз" ПАТ Укргазвидобування (пункт 41 припису) було зобов'язано отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

За наслідками перевірок Державною екологічною інспекцією у Харківській області відповідно до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 р. №767/1678 (із змінами і доповненнями затвердженими наказом Мінприроди України № 220 від 30.06.2011р.), проведено розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) з артезіанських свердловин, розмір якого склав 1285845,00 грн.

З метою добровільного відшкодування шкоди, заподіяної державі, Державною екологічною інспекцією у Харківській області надіслано до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" претензію від про відшкодування завданих державі збитків внаслідок порушення природоохоронного законодавствами в сумі 1285845,00 грн.

Проте, відповідачем грошові кошти сплачено не було.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог задовольнив їх у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Частиною 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено,що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень (ч. 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру

Як вбачається з матеріалів справи, Первомайська місцева прокуратура листом №04-23-3084-16 від 18.08.2016р. в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Держекоінспекцію у Харківській області про намір звернутися з позовом до суду в інтересах держави в особі вказаного органу про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок використання для виробничих потреб підземних вод з артезіанських свердловин без спеціального дозволу на користування надрами, оскільки вказаний субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави, з моменту виявлення правопорушення не вжив відповідних заходів.

Після чого керівник Первомайської місцевої прокуратури звернувся з відповідним позовом до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що прокурором були підтверджені підстави представництва інтересів держави у суді відповідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Частиною 1 ст. 149, ст. 151 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Водного кодексу України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994).

Згідно ст. 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Положеннями ст. ст. 2, 3 Кодексу України про надра встановлено, що його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян. Гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

За ст. ст. 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу.

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Враховуючи викладене, для застосування до спірних правовідносин положень ст. 23 Кодексу України про надра необхідно встановити наявність всіх умов передбачених цією статтею.

Так, право відповідача на земельну ділянку підтверджується актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №305534 від 30.12.2005р.

Згідно дозволів на спеціальне водокористування від 19.12.2011р. Укр №5581 та 06.02.2013р. Укр. №6568А/Хар. метою водокористування є виробниче та господарське питне водовикористання. Водокористування дозволяється при дотриманні таких умов: забір свіжої води із підземних вод не більше 313,88 куб. м. /доб., обєми і категорії переданої води іншим підприємствам і організаціям, які скидаються на ЗПЗ, накопичувачі та інше: питна вода передається абонентам - 104 куб. м/добу, 37,9 тис. куб. м/рік.

Як вбачається з акту перевірки № 1194/01-03/06-11 та звітів про використання води за формою 2-тп (водгосп) за III- ІV квартал 2012 року та І-ІІ квартал 2013 року, журналу обліку водоспоживання за формою ПОД-11 та журналу витрати води ПЦВ Хрестищенського відділення бурових робіт БУ "Укрбургаз" за період з 01.07.2012 по 31.12.2012 з 2-х артезіанських свердловин підприємством на виробниче та господарське питне водокористування було забрано 17300 куб.м. води, а в період з 01.01.2013 по 30.06.2013 - забрано 10300 куб.м. води.

Крім того, відповідно до висновку про умови спеціального водокористування №177-с від 24.11.2011 року у п. 10 зазначено, що якість води водоносного горизонту у відкладах канівської та бучацької серій еоцену згідно протоколів дослідження питної води лабораторії Красноградської СЕС та результатам санітарно-мікробіологічного дослідження відповідає вимогам ДСанПіНу 2.2.4-171-10 Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною по хімічному та бактеріологічному складу.

Також, вказаним висновком Харківська комплексна геологічна партія КП "Південукргеологія" Державної служби геології та надр України рекомендує отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (п. 11).

Відповідно до звітів за формою № 2ТП - (водгосп) підземна вода використовується на госпитні потреби, що зазначено у графі № 10 звіту.

Однак, однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Водночас чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття "господарсько-побутові потреби".

Проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) ВК України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями "водокористування для потреб галузей економіки" та "промислові потреби".

Отже, оскільки підприємство використовувало воду не тільки для власних господарсько-побутових потреб, а й для виробничих, то обов'язкова наявність спеціального дозволу на користування надрами.

В свою чергу, відповідач не заперечує факт використання добутої з артезіанських свердловин води у виробництві. Однак, виходячи з фактичного обєму її видобування, що становило менше 300 куб. м. на добу, оспорюється сама необхідність отримання спеціального дозволу та проведений Державною екологічною інспекцією у Харківській області розрахунок збитків.

Разом з тим, добовий ліміт підземних вод затверджений дозволами на спеціальне водокористування від 19.12.2011р. Укр №5581 та 06.02.2013 Укр № 6568А/Хар. є 313,88куб м./добу, а не перевищення ліміту видобування води не може бути підставою для самовільного користування надрами.

Колегія суддів зазначає, що видобувати підземні води без отримання спеціального дозволу на користування надрами - при використанні підземних вод за умови не перевищення продуктивності забору води в обсязі 300 куб. м на добу - мають право суб'єкти господарювання тільки для власних господарсько-побутових потреб, а видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 23 Кодексу України про надра до спірних правовідносин.

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. ст. 110, 111 Водного кодексу України встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 65 Кодексу України Про надра передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні утому числі у самовільному користуванні надрами.

Відповідно до статті 67 Кодексу України Про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. У деліктних зобов'язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявністю вини заподіювана шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 Цивільного кодексу України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що в даному випадку у діях відповідача наявні всі підстави для покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду: протиправна поведінка, яка полягає у самовільному надрокористуванні; вина, що підтверджується актом перевірки, звітами, приписом, а також наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року №389 та причинний зв'язок, що виражений у заподіяні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача.

Стосовно доводів відповідача щодо необґрунтованого розрахунку збитків, колегія суддів зазначає наступне.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Розрахунок суми збитків, заподіяних відповідачем державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів внаслідок самовільного водокористування без відповідного дозволу, здійснено у відповідності до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 року.

ОСОБА_3 встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами), та застосовується при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Пунктом 9.1. Методики визначено, що розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн, здійснюється за формулою: Зсам = 100 х W х ОСОБА_2, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м-3; ОСОБА_2 - розмір, грн/100 м-3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м-3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Як зазначено у розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області, розмір шкоди внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) відповідачем за період з 01.07.2012 по 30.06.2013 в загальному розмірі 1285845,00 грн. здійснювався Держекоінспекцією на підставі двох актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства № 654/09-18 від 23.08.2012 та №1194/01-03/06-11 від 25.09.2013.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Хрестищенським відділенням бурових робіт філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування" за період з 01.07.2012 по 30.06.2013р. здійснювалась на підставі наказу від 04.09.2013 р. № 1194/01-03, та порушення вимог природоохоронного законодавства за цей період встановлено саме актом №1194/01-03/06-11 від 05.09.2013р - 25.09.2013р. Ставка збору за спеціальне використання води станом на 25.09.2013 рік (дата складання акту перевірки № 1194/01-03/06-11) відповідно до статті 325 Податкового кодексу України становила 49,24 грн./100 куб. м.

Таким чином, Держекоінспекція невірно застосувала до періоду з 01.07.2012р. по 31.12.2012р. ставку збору 45,01 грн./100 куб. м., яка діяла, відповідно до статті 325 Податкового кодексу України у 2012р., та фактично зменшила розрахункову суму збитків. Однак, враховуючи, межі заявлених позовних вимог, стягненню підлягає сума заявлена позивачем - 1285845,00 грн.

Необґрунтованими також є посилання відповідача, що оскільки ним сплачено до бюджету збір за спеціальне використання поверхневих та підземних вод, покладення на нього обов'язку зі сплати заявлених збитків є неправомірним, так як згідно з ч. 2 ст. 111 Водного кодексу України відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних осіб від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Отже, сплата відповідачем збору за спеціальне водокористування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення водного законодавства.

Посилання відповідача на ст. 23 Кодексу України про надра (у редакції від 08.12.2015р.), як на підставу звільнення його від відповідальності, також є безпідставним, оскільки під дію даної норми підпадають землевласники та землекористувачі, які на момент набрання чинності закону №867-VIII від 08.12.2015р. розпочали, відповідно до вимог законодавства, процес отримання спеціальних дозволів та гірничого відводу, тоді як з матеріалів справи не вбачається вчинення відповідачем таких дій.

Також, колегія суддів звертає увагу, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки у 2012р. Держекоінспекцією зафіксовано факт самовільного користування відповідачем надрами (підземними водами), про що складено акт перевірки №654/09-18 від 06.08.2012-23.08.2012р. дотримання вимог природоохоронного законодавства Хрестищенським відділенням бурових робіт філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування" за період з 17.09.2011р. по 07.08.2012р.

Стягнення збитків внаслідок порушення природоохоронного законодавства за період з 01.09.2011р по 31.12.2011р. та з 01.01.2012р. по 30.06.2012р. за актом №654/09-18 було предметом розгляду у справі № 922/4781/15 за позовом прокурора Красноградського району Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області та Наталинської сільської ради до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії бурового управління "Укрбургаз" про стягнення 1024831,00 грн. Рішенням господарського суду від 05.11.2015р. у справі №922/4781/15 (залишеним без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2016р. та Вищого господарського суду від 11.05.2016р.) позов задоволено у повному обсязі.

У вказаній справі суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, з яким погодився Вищий господарський суд України, про обов'язковість отримання ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії бурового управління "Укрбургаз" спеціального дозволу на користування надрами, оскільки останній використовував у господарській діяльності воду не лише для власних господарсько-побутових потреб, а й для виробничих потреб.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2016 р. у справі №922/2885/16 - без змін.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2016 р. у справі №922/2885/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 20.03.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.