ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 справа № 908/1464/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не з'явився директор - ОСОБА_5, особисто за паспортом
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріївське" с.Андріївка, Запорізька область
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від07.02.2017р.
у справі№ 908/1464/14 (головуючий суддя: Топчій О.А., судді: Проскуряков К.В., Сушко Л.М.)
за позовомКомандитного товариства "ОСОБА_6 і компанія" Мелітопольського елеватора" с. Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Андріївське" с.Андріївка, Запорізька область
простягнення 500 000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі №908/1464/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» с.Андріївка, Запорізька область на користь Командитного товариства «ОСОБА_6 і компанія» Мелітопольського елеватора» с. Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область суму боргу у розмірі 500 000,00грн. та судові витрати у розмірі 10000 грн. Відстрочено виконання рішення до 31.07.2015р.

19.01.2015р. на виконання рішення видано відповідний наказ. При видачі наказу помилково зазначили строк для предявлення його до виконання до 19.01.2015р. (тобто зазначений строк закінчився в день видачі наказу), що унеможливило його предявлення для примусового виконання державному виконавцю.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. по справі № 908/1464/14 виправлено зазначену описку в наказі зазначивши, що наказ дійсний для предявлення до виконання до 01.08.2016р.

14.12.2016р. до господарського суду Запорізької області від Командитного товариства «ОСОБА_6 і компанія» Мелітопольського елеватора» надійшла заява від 09.12.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу від 19.01.2015р. у справі №908/1464/14.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. зазначену заяву було задоволено, відновлено пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 та визначено, що наказ господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі №908/1464/14 дійсний для предявлення до виконання до 07.02.2020р.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Андріївське» с.Андріївка, Запорізька область звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати.

Підставами для скасування ухвали суду першої інстанції апелянт зазначає відсутність поважності причин для поновлення строку, а також посилається на обґрунтування відсутності стягнутої заборгованості матеріалами, які містяться і іншій справі, яка розглядається господарським судом Запорізької області.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив відзив.

Відповідач у судове засідання прибув, підтримав доводи апеляційної скарги. Проти розгляду скарги за відсутністю представника позивача не заперечував. У судовому засіданні заявив про виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі №908/1464/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» с.Андріївка, Запорізька область на користь Командитного товариства «ОСОБА_6 і компанія» Мелітопольського елеватора» с. Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область суму передплати в розмірі 500 000,00грн. та судові витрати - 10000 грн. Відстрочено виконання рішення до 31.07.2015р.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, господарським судом Запорізької області 19.01.2015року по справі №908/1464/14 видано відповідний наказ, який дійсний для предявлення до виконання до 01.08.2016р., з урахуванням ухвали від 12.08.2015р. по справі № 908/1464/14.

14.12.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Командитного товариства «ОСОБА_6 і компанія» Мелітопольського елеватора» про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

В обґрунтування причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання позивач посилається на те, що за час надання відстрочок та усунення недоліків наказу, відповідач погасив частину інших боргів перед позивачем та була досягнута домовленість про погашення боргу шляхом передачі частини врожаю 2015-2016рр., що підтверджується договором застави майбутнього врожаю насіння соняшнику та гороху від 14.12.2015р.

У звязку з наведеними обставинами позивач у строк до 01.08.2016р. не предявив наказ господарського суду Запорізької області про примусове виконання рішення суду до виконавчої служби.

Господарським судом ухвалою від 07.02.2017р. по справі №908/1464/14 зазначена заява була задоволена з посиланням на те, що станом на момент розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі №908/1464/14 не виконано.

При цьому, господарський суд зазначив про те, що у даному випадку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення наказу до виконання буде порушено конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення та не буде відновлено порушене право позивача.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі №908/1464/14 набрало законної сили 19.12.2014р.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату звернення стягувача з розглядуваною заявою, строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду від 19.01.2015р. у даній справі сплинув.

Згідно з 1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Пунктом пятим Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки встановлені цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Матеріалами справи підтверджено, що у наказі господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки в наказі від 12.08.2015р., встановлено строк предявлення до виконання до 01.08.2016р.

На момент видачі наказу та впродовж всього строку, визначеного для його предявлення до виконання, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV встановлювався строк 1 рік (ст. 22 зазначеного закону).

Згідно пп. 2 п. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII в редакції, яка вступає в силу з 05.10.2016р. виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України (справа №1-17/2009) виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Водночас, згідно з рішеннями Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012р. та №11-рп/2012 від 25.04.2012р. виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 6 Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною у 1997р., закріплене право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання рішення є стадією судового процесу, її завершальною і невідємною частиною і, як наслідок, є метою правосуддя, направленого на захист порушеного права.

При таких обставинах, виконання рішення суду є обовязком боржника, а створені державою органи для її примусового виконання являються одним із важелів такого виконання.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що в даному випадку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення наказу буде порушено конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення та не буде відновлено порушене право позивача.

Крім того, зазначене сприяє запобіганню порушення права позивача при зверненні до виконавчої служби, що кореспондується з приписами ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання заявника на виконання рішення суду не впливає на перегляд спірної ухвали.

Відповідно до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Дослідивши у сукупності норми права, які регулювали строк предявлення наказу до виконання на момент його видачі та момент звернення відповідача до суду з відповідною заявою, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо поновлення строку предявлення наказу до виконання.

Таким чином, ухвала господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. у справі №908/1464/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» с.Андріївка, Запорізька область без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» с.Андріївка, Запорізька область на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. у справі №908/1464/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. у справі №908/1464/14 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1. Позивачу ;

2. Відповідачу;

3. У справу;

4. ДАГС;

5. ГСЗО.