ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

21 березня 2017 р. Справа № 902/206/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання К.Вознюк

за участю представників:

позивача : Денисенко І.О. - згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм`ясо" (23600, Вінницька обл., м.Тульчин, вул.Желюка, 22)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Севен Груп" (21022, м.Вінниця, вул.Айвазовського, 2)

про стягнення 8000 грн. надмірно сплачених коштів

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 23.02.2017 про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві.

Станом на 21.03.2017 копія вказаної ухвали, яку було направлено на адресу відовідача, від органу поштового зв'язку до суду не поверталася.

Як вбачається із витягу з сайту ДП "Укрпошта" вказане відправлення 03.03.2017 не вручене під час доставки та 17.03.2017 зазначено про повернення за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу та, як належне його повідомлення про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача, відповідача про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, належним чином повідомлених про час і місце судового засідання.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення усного клопотання представника позивача та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 655 ЦК України, підлягають задоволенню в сумі 8000 грн. надмірно сплачених коштів.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

Позивачем в позовній заяві вказано про те, що в червні 2016 року між ТОВ "Тульчинм'ясо" (Позивач) та ТОВ "ЕКО СЕВЕН ГРУП" (Відповідач) була домовленість про постачання останнім (Позивачу) Стаціонарної заправної колонки АF 3000 для дизельного пального 230В 60 л/хв. з механічним лічильником TechFlow вартістю 11 708 грн. 33 коп. а з урахуванням ПДВ 2 341 грн.67 коп. на суму 14 050 грн..

Відповідачем 13.05.2016 було виставлено позивачу рахунок на оплату № 28 на суму 14 050 грн..

Згідно ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.2 ст.184 ГК України укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Позивач свої зобов'язання щодо оплати товару виконав 23 червня 2016 року згідно платіжного доручення № 4881 позивачем було перераховано на рахунок відповідача 10 000 грн., 24 червня 2016 рок згідно платіжного доручення № 4938 позивачем було перераховано на рахунок відповідача 4050 грн., 29 червня 2016 року згідно платіжного доручення № 4999 позивачем було перераховано на рахунок відповідача 15000 грн., 12 липня 2016 року згідно платіжного доручення № 5536 позивачем було перераховано на рахунок відповідача 5000 грн. тобто на рахунок відповідача було перераховано 34 050 грн..

Згідно видаткової накладної № 31 від 11.07.2016 відповідач передав позивачеві Стаціонарну заправну колонку АF 3000 для дизельного пального 230В 60 л/хв. з механічним лічильником TechFlow на суму 14 050 грн.

Рахунок відповідача від 13.05.2016 № 28 на оплату позивачем Стаціонарної заправної колонки АF 3000 для дизельного пального 230В 60 л/хв. з механічним лічильником TechFlow вартістю 11 708 грн. 33 коп. а з урахуванням ПДВ 2 341 грн.67 коп. на суму 14 050 грн., перерахування позивачем на підставі цього рахунку 34 050 грн. згідно вказаних платіжних доручень, видаткова накладна № 31 від 11.07.2016 стверджує погодження між сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни, вартості товару, а відтак і укладення договору купівлі - продажу і виникнення між сторонами правовідносин з купівлі - продажу товару, які регулюються ст.655-697 ЦК України.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із приписів ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з наведеного, позивач надмірно сплатив відповідачеві 20 000 грн. (34 050 грн. - 14 050 грн.= 20 000 грн.).

Відповідач частково повернув позивачу надмірно перераховані кошти, а саме 22 липня 2016 року перерахував позивачу згідно платіжного доручення №316 кошти в сумі 5 000 грн., 19 жовтня 2016 року перерахував позивачу згідно платіжного доручення № 323 кошти в сумі 7000 грн., тобто на загальну суму 12 000.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою № 372 від 16.12.2016 про повернення надмірно сплачених грошових коштів в сумі 8 000 грн..

Позивач звернувся до відповідача із вимогою № 12 від 18.01.2017 про повернення надмірно сплачених грошових коштів в сумі 8 000 грн..

Вказані вимоги залишені відповідачем без реагування.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема з договорів та інших правочинів.

Господарські зобов'язання можуть виникати, відповідно до ст. 174 ГК України, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд вважає, що вимоги щодо стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 8 000 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та матеріалам справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 8 000 грн. надмірно сплачених коштів, та про їх задоволення.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В зв'язку із задоволенням позову, судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн., на підставі ч.5 ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, ч.5 ст.49, ст.ст. 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Севен Груп", (21022, м.Вінниця, вул.Айвазовського, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм`ясо", (23600, Вінницька обл., м.Тульчин, вул.Желюка, 22) 8 000 грн. надмірно сплачених коштів, 1 600 грн. для відшкодування витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити відповідачеві рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 21.03.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 23 березня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (21022, м.Вінниця, вул.Айвазовського, 2)