ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/12465/16

За позовом Дочірнього підприємства "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради", смт. Василівка

до Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації, м. Верхньодніпровськ

про стягнення 1 066 660,46 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 7/7 від 01.06.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 156/03 від 21.02.2017)

ОСОБА_3 - представник (дов.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення суми збитків у розмірі 1 066 660,46 грн. за договором № 7 від 25.11.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, а саме відключення від системи теплопостачання позивача та укладення договору про надання послуг теплопостачання з іншим постачальником таких послуг, відповідач своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді недоотриманих доходів (втрачена вигода) на суму 1 066 660,45 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2016, порушено провадження у справі, а розгляд призначено на 23.01.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 23.01.2017 на 06.02.2017.

06.02.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що термін дії договору, укладеного між позивачем та відповідачем, скінчився 31.12.2015, а додаткова угода №2 від 31.12.2015 до цього договору передбачала, згідно п. 6 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" постачання тепла на суму, яка не перевищувала б 20% від загальної суми договору. Сума договору складала 1 557 899,79 грн. на всі 6 об'єктів теплопостачання, тобто вартість тепла, закупленого по додатковій угоді не могла перевищувати 311 579,96 грн. Відповідач зазначає, що станом на 13.01.2016 весь цей ліміт було вичерпано. Відповідач зазначає, що за результатами проведених відкритих торгів система теплоспоживання відповідача була під'єднана до тепломагістралі ТОВ "ЮРВИН", як єдиного учасника відкритих торгів. Крім того, відповідач зазначає, що позивач у цих відкритих торгах не приймав участі, а отже і не мав намірів в подальшому здійснювати теплопостачання на об'єкти відповідача (а.с. 43-45).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 06.02.2017 на 21.02.2017.

21.02.2017 позивач подав до канцелярії суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди №2 від 31.12.2015 дію договору № 7 від 25.11.2015 було продовжено до 31.03.2016. За договором №7 від 25.11.2015 позивач взяв на себе зобов'язання здійснювати постачання теплової енергії на об'єкти відповідача, перелік яких вбачається з актів приймання-передачі теплової енергії. Позивач зазначив, що листом №20/01 від 12.01.2016 відповідач просив припинити теплопостачання лише на один об'єкт, а саме КЗ "Верхньодніпровська середня загальноосвітня школа №5 ІІІ ст.", на інші об'єкти відповідача за договором №7 позивачем продовжувалось теплопостачання (а.с.65-66).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2017, за клопотання позивача строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 15.03.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву з 21.02.2017 до 07.03.2017.

07.03.2017 позивач подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких вказав на те, що умовами п. 1.1 договору №7 від 25.11.2015 відповідач зобов'язувався прийняти і оплатити послуги позивача з постачання теплової енергії. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором, а саме зменшенням споживання теплової енергії в односторонньому порядку, позивач поніс збитки у вигляді не одержання доходів (втрачена вигода) на які мало розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною (а.с.72-73).

07.03.2017 відповідач подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивачем у позовній заяві не наведено який саме пункт договору та додаткової угоди до нього порушив відповідач, що призвело до неодержання прибутку позивачем. Відповідач вказує, що позивачем не зазначено від якого саме зобов'язання відмовився відповідач та яку саме умову договору він змінив в односторонньому порядку. Однією з істотних умов договору була ціна договору, яка складала 2 160 170,33 грн. та строк дії договору, який зазначався у п. 10.1 договору. Додатковими угодами до договору сторонами було змінено істотні умови договору. Так, загальна сума договору складала вже 1 768 622,22 грн. та була сплачена відповідачем у повному обсязі, що підтверджує повне виконання відповідачем своїх обов'язків за договором. На думку відповідача, договір виконано у повному обсязі (а.с.77-82).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву з 07.03.2017 до 14.03.2017.

14.03.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. До судового засідання відповідачем було подано доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому він вказав на те, що умови договору сторонами були виконані у повному обсязі, що підтверджується актом звірення взаєморозрахунків по договору станом на 21.06.2016 та додатковою угодою №3 від 29.12.2016, якою сторони за взаємною згодою зменшили обсяги споживання теплової енергії через загальну ціну договору.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2015 між Дочірнім підприємством "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" (позивач - учасник) та Відділом освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації (відповідач - замовник) було укладено договір №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти (а.с. 10-14).

Відповідно до п. 1.1. договору, учасник зобов'язався з 16.11.2015 по 31.12.2015 забезпечити безперервне постачання теплової енергії замовнику, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуги: Пара та гаряча вода постачання пари і гарячої води 35.30. Планове проектне постачання теплової енергії на опалення характеризується наступними показниками: Теплове навантаження по опаленню, Гкал/рік, в т.ч. 909,622 Гкал., в тому числі по місяцях: жовтень -112,934, листопад - 279,75, грудень - 516,938 (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та рівня оплат.

Згідно п. 3.1. договору, ціна договору становить 2 160 170,33 грн., у тому числі ПДВ 20% 360 028,33 грн.

Відповідно до п.3.1.1. договору, оплата послуг відбувається за діючими на день оплати тарифами і на момент укладення договору ціна за 1 Гкал теплової енергії згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.05.2015 №650-31/VI складає 2 374,80 грн. з ПДВ.

Загальна вартість договору може бути зменшена за згодою сторін (п. 3.2. договору).

Згідно з п.4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом: 100% передплати планової вартості місячного обсягу споживання теплової енергії сплачується Замовником до 5 числа поточного місяці, остаточний розрахунок за фактично отриману теплову енергію здійснюється на підставі акту приймання-передачі теплової енергії (за звітний місяць) до 10 числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії; або оплати замовником після пред'явлення учасником рахунка на оплату послуг впродовж 10 календарних днів чи одразу після підписання сторонами акта приймання-передачі послуг.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Сторони цього договору домовились, що відповідно до статті 631 ЦКУ умови цього договору в частині постачання теплової енергії застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з 16.10.2015 по 31.12.2015 включно, а у частині розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

На виконання умов договору позивач в період з жовтня 2015 по грудень 2015 забезпечував подачу теплової енергії на об'єкти відповідача у обсязі 568,88 Гкал. Станом на грудень 2015 року загальна вартість наданих позивачем послуг складала 1 557 899,79 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 47- 49).

30.12.2015 між Дочірнім підприємством "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" (позивач - учасник) та Відділом освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації (відповідач - замовник) було укладено додаткову угоду №1 до договору №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти, якою сторони погодились зменшити загальну суму договору про закупівлю виробництва теплової енергії за державні кошти №7 від 25.11.2015 на 565 667,35 грн. та викласти п. 3.1. договору в наступній редакції: "3.1. Загальна сума договору становить 1 557 899,79 грн. ПДВ - 259 649,97 грн." (а.с. 15).

31.12.2015 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до договору №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти, якою сторони домовились про наступне:

"1. У відповідності до п. 6 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" №1197-VII від 10.04.2014 із змінами, якою передбачено, що дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, продовжити строк дії договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти №7, зазначений у п. 10.1. договору та встановити, що відповідно до ст. 631 ЦКУ, умови цього договору в частині послуги з постачання пари та гарячої води застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з 22.10.2015 по 31.03.2016 включно.

2. Сторони погодились збільшити загальну суму договору про закупівлю виробництва теплової енергії за державні кошти № 7 від 25.11.2015, а саме: на 311579,96 грн., та викласти п. 3.1. договору в наступній редакції: "3.1. Загальна сума договору становить 1 869 479,75 грн. ПДВ - 311579,96 грн." (а.с. 16).

29.12.2016 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №3 до договору №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти, якою сторони домовились зменшити загальну суму договору на суму 100 857,53 грн. та викласти п. 3.1. договору в наступній редакції "3.1. Сума цього договору становить 210 722,43 грн., в т.ч. ПДВ - 35120,10 грн." (а.с. 88).

Суду для огляду було надано копія додаткової угоди № 3 від 29.12.2016 на якій було проставлено оригінал штампу Державної казначейської служби. Таким чином, хоча оригінал цієї угоди у відповідача був відсутній, суд враховує реєстрацію цієї копії в Державній казначейській службі.

У січні 2016 року позивач забезпечив подачу теплової енергії на об'єкти відповідача у обумовленому в додаткові угоді №3 обсязі 90262 Гкал на суму 210 722,43 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом виконаних робіт (наданих послуг) №84 від 26.05.2016 (а.с. 92).

Отже, загальний обсяг наданих послуг за спірним договором становить - 659,142 Гкал. на суму 1 768 622,22 грн.

Надані позивачем послуги з постачання теплової енергії були оплачені відповідачем у повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (а.с.93-98), що не заперечується сторонами.

12.01.2016 відповідач звернувся до позивача з листом №20/01 (а.с.17), в якому в зв'язку з закінченням умов договору №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти, додаткової угоди на 20% та проведенням технічних робіт в мережі КЗ "Верхньодніпровська СЗШ №5 І-ІІІ ст." просив позивача про припинення теплопостачання зазначеного об'єкту з 9-00 год.13 січня 2016 року.

13.01.2016 представниками позивача та відповідача було складено акт про те, що об 11 год. 26 хв. 13.01.2016 при показниках теплового лічильника 49475,2 ГДж було зупинено подачу теплоносія на Верхньодніпровську СЗШ №5 І-ІІІ ст., яка розташована за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Федоровського, 97 (а.с.18).

14.01.2016 Комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Верхньодніпровськії районної державної адміністрацієї було проведено позачергове засідання, оформлене протоколом №2 від 14.01.2016 (а.с.56-58) з розгляду питання щодо забезпечення теплопостачання для КЗ "Верхньодніпровська СЗШ №5 І-ІІІ ст.". У цьому протоколі вказано, що на засіданні, серед інших запрошених осіб, приймали участь директор ДП "Васильківтеплоенерго" (позивач) та фінансовий директор ТОВ "ЮРВИН". В протоколі вказано, що 04.12.2015 Відділом освіти райдержадміністрації було оголошені відкриті торги на закупівлю пари та гарячої води. Розкриття пропозицій конкурсних торгів проводилось 04.01.2016. До комітету конкурсних торгів поступила лише одна пропозиція від ТОВ "ЮРВИН". Від ДП "Васильківтеплоенерго", КП "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської області" пропозиції на участь у відкритих торгах не подавалися.

За результатами розгляду вищевказаного питання, комісією було вирішено на період до визначення переможця конкурсних торгів на закупівлю пари та гарячої води, тимчасово надати дозвіл на постачання теплової енергії ТОВ "ЮРВИН", із погодженим тарифом, забезпечивши при цьому тепловий режим в приміщеннях відповідно до санітарних норм (а.с.56-58).

Позивач вважає, що відповідач відмовився в односторонньому порядку від зобов'язання, безпідставно відключився від системи теплопостачання, в зв'язку з чим, своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді недоотриманого доходу на суму 1 066 660,45 грн.

Розмір збитків було розраховано позивачем на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 у справі №904/3456/16. Вказаним рішенням суду було стягнуто з відповідача на користь ТОВ "ЮРВИН" 601594,76 грн. заборгованості за послуги теплопостачання за період з 15.01.2016 по 01.04.2016 у обсязі 456,90 Гкал, які були надані відповідачу на підставі укладеної між ТОВ "ЮРВИН" та Відділом освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації тимчасової угоди №07.

Розраховуючи суму недоотриманого доходу (упущеної вигоди) позивач вказує, що в період з 14.01.2016 по 01.04.2016 позивачем здійснювалось постачання теплової енергії споживачам по тарифу 1945,47 грн. (без ПДВ), встановленому рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21.10.2015 №699-34/УІ. Отже, у випадку належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором позивач здійснив би постачання теплової енергії на об'єкт відповідача КЗ "Верхньодніпровська СЗШ №5 І-ІІІ ст." за період з 14.01.2016 по 01.04.2016 не менш ніж у кількості 456,90 Гкал. на загальну суму 1 066 660,45 грн.

Відповідач проти нарахованої суми збитків у розмірі 1 066 660,45 грн. заперечує, вказуючи що умови договору №7 про закупівлю теплової енергії за державні кошти сторонами було виконано у повному обсязі, зокрема, передбачений договором та додатковими угодами обсяг теплової енергії було вичерпано. Отже, враховуючи, що між сторонами не було укладено додаткових угод щодо збільшення обсягів постачання теплової енергії, відповідач вважає, що позивач не міг розраховувати на прибуток який би він отримав в межах цього договору.

Надаючи правову кваліфікацію наявним у матеріалах справи доказам та поясненням учасників судового процесу суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вбачається зі статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частин 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству, а п. 1 ч. 1 статті 632 Цивільного кодексу України, передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Судом встановлено, що в укладеному між сторонами договорі № 7 від 25.11.2015 разом з додатковими угодами до нього було передбачено та узгоджено сторонами конкретний обсяг та вартість послуг, що може споживатись за цим договором, а саме: загальний обсяг наданих послуг за спірним договором становить - 659,142 Гкал. на суму 1 768 622,22 грн.

Надані позивачем послуги з постачання теплової енергії були оплачені відповідачем у повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (а.с.93-98), що не заперечується сторонами.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані інші додаткові угоди, які б змінювали умови договору в частині визначення обсягів теплової енергії.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази виконання сторонами своїх обов'язків за договором суд приходить до висновку, що умови договору № 7 від 25.11.2015 були виконані позивачем та відповідачем у повному обсязі, зокрема, актами виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 47- 49, 92) підтверджується постачання теплової енергії та її прийняття у обсязі 659,142 Гкал., а платіжними дорученнями (а.с.93-98) підтверджується повна оплата спожитої теплової енергії.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки є одним із видів правових наслідків порушення зобов'язання (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на положення статей 22, 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків - це міра відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, тому її застосування можливе за наявності підстави відповідальності, передбаченої законом. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення господарського зобов'язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним збитків, причинний звязок між правопорушенням і збитками.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ч.1 ст.33, ст.34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд критично ставиться до посилань позивача на встановлений у договорі строк його дії не дивлячись при цьому на встановлені обсяги постачання теплової енергії, адже оскільки відповідач - Відділ освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації фінансується з державного бюджету та в межах виділених асигнувань, а отже він позбавлений повноважень щодо самостійного розпорядження бюджетними коштами. Таким чином, оскільки сторонами чітко було встановлено обсяг споживання, кошти на який було виділено з державного бюджету, вказаний обсяг було вичерпано відповідачем у повному обсязі, суд вважає посилання позивача на строк дії договору безпідставним.

Звертаючись з позовом про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач не зазначив у чому саме полягають завдані збитки, які дії відповідача призвели до їх утворення (порушення якого пункту договору відповідачем) і який причинний зв'язок між ними.

Оскільки умовами застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, є доведена наявність збитків кредитора, протиправних винних дій боржника у вигляді неналежного виконання договірних зобовязань, та причинного звязку між збитками кредитора та діями боржника, а наданими позивачем в підтвердження позовних вимог матеріалами справи не доведена наявність збитків саме в сумі 1 066 660,46., причинний звязок між збитками кредитора та діями боржника, протиправні дії відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобовязань, господарський суд дійшов до висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2017

Суддя ОСОБА_4