ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.2017р. Справа № 904/277/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 8 806,20 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 2046 від 25.10.2016 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 52-16/121 від 27.12.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь плату за користування вагонами у сумі 8235,72 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 570,48 грн. (загальною сумою 8806,20 грн.) та сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви у сумі 1600,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що на адресу Відповідача в липні 2016 року по повним перевізним документам надходили порожні власні вагони, які були затримані на станціях підходу у зв'язку з тим, що одержувачем на станції призначення не забиралися на свою під'їзну колію попередні вагони, про що залізницею складені акти загальної форми ГУ-23а та видано наказ про затримку.

31.01.2017р. представник Відповідача подав відзив на позов (а.с. 42-49 Т.2), в якому вказує про те, що затримка вагонів згідно з наказами №744, 745, 747 від 18.07.2016, №751 від 19.07.2016 здійснена неправомірно. Позивач не довів наявність вини Відповідача у затримці вагонів на станціях підходу, будь які докази, що ПАТ "ПІВДЕННИЙ ГЗК" відмовлялось приймати вказані вагони у матеріалах справи відсутні, а існують докази (довідка), що колії на станціях затримки були вільні і останній готовий був прийняти затримані вагони. Вимоги Позивача про стягнення з ПАТ "ПІВДЕННИЙ ГЗК" 570,48 грн. (з ПДВ) збору за зберігання вантажу необґрунтовані з огляду на те, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання - це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше. Це знайшло своє відображення і в судовій практиці, зокрема в рішенні господарського суду Донецької області від 13.05.2013 по справі №905/1455/13-г, яке залишене в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.07.2013, та постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2013 по даній справі. При розрахунку суми позову за відомостями №№24079421, 24079422 Позивачем порушено вимоги правил користування вагонами та контейнерами, а саме: плата за користування вагонами нараховувалась не за час затримки по кожному акту, а за загальний час затримки вагонів і на ст. Кривий Ріг і на ст.Кривий Ріг - Західний, плата за користування є завищеною. Так, Відповідач просить суд в задоволенні позову ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до ПАТ "ПІВДГЗК" про стягнення» 8806,20 грн. відмовити та судові витрати по справі покласти на Позивача.

До відзиву представник Відповідача додав (а.с. 50-55 Т.1):

- оригінал довідки про зайнятість колій на ст. Допоміжна в кількості 4 шт.;

- засвідчена належним чином копія довіреності №52-16/122 від 27.12.2016 на ім'я представника ПАТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_3

Також 31.01.2017р. представник Відповідача надав клопотання про витребування у Позивача (а.с. 39-41 Т.2):

- Графік руху поїздів по вузлу Кривий Ріг (у кольорі) на дату затримки вагонів, а саме за 18.07.2016, 19.07.2016, 20.07.2016.;

- Графік виконаного руху по вузлу Кривий Ріг, у тому числі зайнятість приймально-відправних колій 18.07.2016. 19.07.2016, 20.07.2016.;

- Інформацію (відомості) про зайнятість колій на ст. Кривий Ріг на момент прибуття потягу та на момент видачі наказу про затримку вагонів:

- наказ №744 видано 18.07.2016 о 02год. 35хв. (поїзд прибув 18.07.2016 об 02:35 год. затримка тривала до 18.07.2016 до 11:40 год.);

- наказ №745 видано 18.07.2016 о 06год. 25хв. (поїзд прибув 18.07.2016 об 03:15 год., затримка тривала до 19.07.2016 до 16:05 год.);

- наказ №747 видано 18.07.2016 о 19год. 21хв. (поїзд прибув 18.07.2016 об 18:05 год., затримка тривала до 19.07.2016 до 13:50 год.);

- наказ №751 видано 19.07.2016 о 22год. 48хв. (поїзд прибув 19.07.2016 об 17:17 год., затримка тривала до 20.07.2016 до 08:50 год.).

Відповідач вказує на те, що вищезазначені графіки та положення про зайнятість колій складаються на ст. Кривий Ріг та є внутрішніми документами Позивача, ПАТ "ПІВДГЗК" не має можливості їх дослідити та надати їх у якості доказів до господарського суду Дніпропетровської області. Зазначені документи Відповідач вважає важливими для вирішення спору.

15.02.17р. Позивач подав пояснення щодо надання графіку виконання руху поїздів; щодо надання Журналу форми ДУ-3; щодо нарахування плати за користування вантажними вагонами (а.с. 60-63 Т.2).

До пояснення Позивач подав наступні документи (а.с. 64-74 Т.2):

копію наказу начальника Придніпровської залізниці від 17.12.1999р. №99-к, ксерокопію переліку звітів, які мають гриф "конфіденційно";

інформацію щодо зайнятості колій по станції Кривий Ріг.

21.02.17р. Відповідач подав додаткові пояснення по справі №904/277/17 (а.с. 78-80 Т.2), в яких вказує про те, що за спірними наказами вина ПАТ "ПІВДГЗК" у затримці вагонів на шляху прямування відсутня, з огляду на те, що доводи Позивача щодо начебто зайнятості колій на станції призначення з вини ПАТ "ПІВДГЗК" спростовуються фактичною зайнятістю колій безпосередньо Позивачем, тобто з вини Позивача внаслідок недотримання ним вимог Єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії ПАТ "ПІВДГЗК" та станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці та наявністю достатньої кількості вільних колій, відповідно позовні вимоги Позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, Відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду на той факт, що Позивач постійно, без належних на те правових підстав, порушує процес відправки до станцій призначення вагонів, які пройшли обробку, що в свою чергу призводе до накопичення цих вагонів на коліях і як наслідок відбувається неправомірне затримання вагонів на станціях підходах.

В судовому засіданні 16.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Взаємовідносини залізниці з ПАТ "Південний ГЗК" щодо подачі та забирання вагонів регулюється договором №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч від 28.11.13 про експлуатацію залізничної під'їзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (а.с. 209-213 Т.1).

Залізницею на адресу одержувача - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони за накладними №№ 37550977, 37550951, 37550928, 41976, 41975, 471383, 472167, 472134, 472126, 472175, 472159, 472142, 42098, 42099, 31691, 83542, 42179, 420308, 37566692, 37566676, 37566700, 37566684, 37566601, 37566635, 37566650, 37566643, 37566627, 37566619, 033316, 033308, 033324, 472829, 473355, 42290, 42289, 42295, 42292, 42293, 45801347, 42321356, 42316265, 42316406, 42321356, 42321265, 42322404, 42318444, 42318493, 42318469, 42321307, 42321349, 42321380, 42318394, 42318436, 42319699, 42321331, 42321315, 42318352, 42318477, 42318485, 42319608, 42321299, 42321281, 42318378, 42318451, 42318360, 42319632, 42321364, 42321257, 42321406, 42318386, 42318329, 42318428, 42319749, 42316307, 42333021, 42333153, 42332965, 4233005, 42333088, 42333112, 42333120, 42333039, 42333146, 42333104, 42333096, 42333013, 42333062, 42333054, 42324418, 42355610, 42351585, 42342014. 42324236, 42324327, 42355529, 42351577, 42342006, 42324228, 42324186, 42355628, 42351700, 42342030, 42324335, 42324293, 42355552, 42351601, 42342055, 42324392, 42351544, 42355578, 42351676, 42342048, 42324194, 42355602, 42355545, 42351684, 42341941, 42324400, 42355560, 42351536, 42342022, 42341180, 42324368, 42355636, 42351619, 42341958, 42341271, 42341248, 42341206, 42341289 (а.с.67-192 Т.1).

Даний вантаж було затримано на шляху прямування на станціях підходу Приворіт та Кривий Ріг Західний за наказами №744, №745, №747 від 18.07.2016 року та №751 від 19.07.2016 року (а.с. 51, 55, 59, 63) у зв'язку зі скупченням вагонів на станції призначення Кривий Ріг.

За фактом затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини Відповідача Позивачем за участю працівників Відповідача на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 №№4498, 4497, 4500, 4499, 4501-4509, 4538 від 18.07.2016р., №№ 4561-4569 від 19.07.2016р., №№4572, 4587, 4586 від 20.07.2016р. (а.с. 193-205 Т.1) за весь час затримки вагонів на станції Кривий Ріг по наказу №744 за період з 02:35 хв. 18.07.16р. по 18.07.2016р. 11:40 хв., по наказу №745 за період з 06:25 хв. 18.07.16р. по 19.07.2016р. 16:05 хв., по наказу №747 за період з 19:21 хв. 18.07.16р. по 19.07.2016р. 13:50 хв., по наказу №751 за період з 22:48 хв. 19.07.16р. по 20.07.2016р. 08:50 хв.

Час затримки вагонів засвідчений актами про затримку вагонів №29, №70, №72 від 18.07.2016р. та №73 від 19.07.2016р. (а.с. 53, 57, 61, 65 Т.1).

Повідомлення про затримку вагонів (а.с.54, 58, 62, 66 Т.1) зареєстровані у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф.ГУ-2 (а.с. 2-7 Т.2).

В пункті 15 договору №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч від 28.11.13р. зазначено, що Власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів, згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

У відповідності до всіх перелічених вимог, станцією призначення на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складених станцією Кривий Ріг, через затримку вагонів з вини ПАТ "Південний ГЗК" за наказами №744, №745, №747 від 18.07.2016 року та №751 від 19.07.2016 року було нараховано збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 №20079064 на суму 570,48 грн., плату за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№26079424, 21079410, 24079422, 24079423, 21079409, 21079408, 27079427, 22079416, 22079418, 22079417, 21079412, 20079407, 24079421 (а.с. 231-251 Т.1) на суму 8235,72 грн., що підлягає стягненню з особового рахунку ПАТ "Південний ГЗК".

Причиною виникнення спору є несплата Відповідачем плати за користування спірними вагонами та за зберігання вантажу.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до ст.ст. 119, 125 Статуту залізниць України, п.п. 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу №551 від 15.11.1999р.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Правилами користування вагонами встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а також матеріали справи, суд вважає доведеним факт затримки спірних вагонів на станціях підходу Приворіт та Кривий Ріг Західний з вини Відповідача, який несвоєчасно забирав вагони на станції призначення Кривий Ріг, що привело до їх скупчення на коліях станції призначення і про що було складено належним чином оформлені акти загальної форми ГУ-23 (а.с. 193-205 Т.1).

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції призначення відбулась через неможливість подачі їх під вантажні операції з вини Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Аргументи Відповідача про те, що Позивачем не надано жодних доказів зайнятість всіх колій на підходах до станції призначення, судом відхилюється.

Так, суд приймає до уваги контраргументи Позивача, який посилається на п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005р. №507, яким передбачено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції). Крім того, відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411, черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів. Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів. Позивач зазначає, що Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під'їзну колію. Дані факти відображені в інформації щодо зайнятості колій по станції Кривий Ріг з моменту прибуття спірних вагонів на станцію затримки до часу закінчення дії наказу на їх затримку (а.с. 68-74 Т.2), а також засвідчені в складених на станції призначення Кривий Ріг актах загальної форми ф.ГУ-23 №№4498, 4497, 4500, 4499, 4501-4509, 4538 від 18.07.2016р., №№ 4561-4569 від 19.07.2016р., №№4572, 4587, 4586 від 20.07.2016р., які відповідальними працівниками Комбінату підписано без заперечень. Позивач у відповідності до п. 5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під'їзну колію Відповідача вагони, щодо яких станцією Кривий Ріг складено акти загальної форми №№ 29, 71, 73, 74. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2. За весь час затримки спірних вагонів з вини Відповідача, підтвердженої актами ф. ГУ-23, залізницею було розраховано спірні плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Щодо твердження Відповідача про окреме нарахування плати за користування спірними вагонами за затримку вагонів на підході до станції призначення та на станції призначення, дані твердження не підтверджуються, з огляду на наступне.

Правилами користування вагонами не передбачена відповідальність по платі за користування вагонами окремо за затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника і за затримку вагонів на коліях станції призначення, а тільки за загальний час. Тобто, вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника - знаходиться у користуванні чи розпорядженні вантажовласника. У такому разі, розмір плати за користування вагонами обчислюється за загальний час затримки вагонів з станцію призначення його одержувачу - ПАТ «Південний ГЗК». При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підходах до неї, з вини Відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів. Факти затримки вагонів на станції Терни з вини Відповідача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які наведені в якості доказу правомірності нарахування спірної суми у позовній заяві.

Крім цього, суд погоджується з аргументами Позивача про те, що в нормативних документах не передбачено, що при нарахуванні плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу потрібно враховувати проміжки часу між технологічними операціями з вагонами, час проведення обробки вагонів та наявність вільних колій на станції призначення. В жодному нормативному документі чи будь-якому іншому не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю і відправленню поїздів всі колії станції призначення обов'язково повинні бути зайнятими. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПАТ «Південний ГЗК» про займання всіх або певних колій також не існує. Навпаки, для забезпечення нормальної роботи, на станції Кривий Ріг повинні бути вільні колії, не тільки для обгону локомотива, а й для проведення маневрових робіт, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів і парку УЗ, які ПАТ "Південний ГЗК" пред'являє залізниці до перевезення, для видачі одержувачам прибулих вантажів, підготовки вагонів в комерційному і технічному відношенні вагонів перед пред'явленням до забирання на під'їзну колію та інших технологічних процесів станції пов'язаних з перевезенням вантажів. Підготовка залізницею порожніх власних вагонів під навантаження, або навантажених до відправлення - це звичайний виробничий процес станції, а несвоєчасне забирання з колій станції одержувачем ПАТ "Південний ГЗК" вантажів, які прибули на його адресу є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажу та ст.ст.46,47 Статуту залізниць України, де зазначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Дане доводить неправомірність заперечення Відповідача проти сплати спірної суми по прибуттю спірних вагонів на станцію призначення.

Також, заперечення Відповідача про неправомірність одночасного стягнення плати за користування вагонами та за зберігання вантажу не містять нормативно-правого обґрунтування, а, крім цього, спростовується положеннями пункту 15 договору №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч від 28.11.13р., в яких зазначено, що Власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах - у разі їх затримки з вини ождережувача післяч закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та правомірними, що є підставою для їх задоволення у повному обсязі.

Згідно із статтею 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85,115-118 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) плату за користування вагонами у сумі 8235,72 (вісім тисяч двісті тридцять п'ять грн. 72 коп.) грн., збір за зберігання вантажу у сумі 570,48 (п'ятсот сімдесят грн. 48 коп.) грн. (загальною сумою 8806,20 (вісім тисяч вісімсот шість грн. 20 коп.) грн.) та сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви у сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.03.2017

Суддя ОСОБА_4