ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" березня 2017 р.Справа № 916/28/17

За позовом: Керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

До відповідача: Фермерського господарства "КРЕАТИДА-К"

про стягнення

Суддя Рога Н. В.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_1Д на підставі посвідчення № 035121;

Від Українського державного фонду підтримки фермерських: ОСОБА_2 на підставі довіреності № 258 від 28.11.2014 р.;

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (далі Укрдержфонд) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства (далі ФГ) "КРЕАТИДА-К" про стягнення заборгованості у розмірі 100 000 грн. 00 коп., пені у розмірі 14 150 грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 4 038 грн. 08 коп. та інфляційних втрат у розмірі 23 579 грн. 24 коп.

Представник прокуратури на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити позов.

Позивач Український державний фонд підтримки фермерських господарств позов прокурора підтримує у повному обсязі.

Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "сплив строк зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив:

25 грудня 2010р. між Укрдержфондом та ФГ "КРЕАТИДА-К" був укладений Договір №20 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству (далі-Договір), згідно якого Укрдержфонд в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобов`язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "КРЕАТИДА-К" в сумі 100 000 грн., а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним Договором строк.

Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) набуває чинності з дати його укладення та діє до часу повного погашення фермерським господарством заборгованості (фінансової підтримки) (п.4.1 Договору).

За умовами розділу 2 Договору на підставі довідки №32, виданої згідно протоколу №6, відповідно до рішення комісії від 21 грудня 2010р. та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004р. №1102 (зі змінами), фінансова підтримка (допомога) на поворотній основі надається для провадження виробничої діяльності.

Згідно з п.3.2.1 Договору Укрдержфонд в особі Одеського відділення зобовязався надати у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу зазначену в договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотніїй основі на поточний рахунок ФГ "Креатида-К", відкритий у банківській установі.

Відповідно до п.3.4.2 Договору фермерське господарство зобовязане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Одеському відділенню Укрдержфонду згідно з встановленим графіком: до 01.12.2013р. у сумі 10 000 грн.; до 01.12.2014р. у сумі 10 000 грн.; до 01.12.2015р. у сумі 80 000 грн. Кінцевий термін повернення заборгованості по фінансовій підтримці (допомозі) до 01.12.2015р.

Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури у справі зазначає, що Укрдержфонд належним чином виконав свої зобовязання за Договором №20 від 23.12.2010р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству та перерахував відповідачу фінансову допомогу на суму 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9 від 24.12.2010р. та банківською випискою Однак, в порушення умов договору, ФГ "Креатида-К" не виконало свого зобовязання з повернення коштів фінансової підтримки.

З метою досудового врегулювання спору, Укрдержфонд направив на адресу відповідача претензії з вимогами №05/93 від 24.04.2015р.; №015/337 від 04.12.2015р. та №015/34 від 09.02.2016р. про повернення Укрдержфонду коштів фінансової допомоги у розмірі 100 000 грн. Однак, вказані претензії залишились без відповіді та задоволення. З урахуванням зазначеного, керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури вважає, що існує порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість з фінансової допомоги у сумі 100 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову прокурор зазначає, що за приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п.5.2 Договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

На підставі зазначеної умови Договору відповідачу нараховано пеню за період з 01.01.2016р. по 01.06.2016р. у сумі 14 150 грн. 82 коп., яку , на думку керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, також слід стягнути з відповідача.

Крім того, керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури зазначає, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 4 038 грн. 08 коп. та інфляційні втрати у розмірі 23 579 грн. 24 коп. за період з 01.01.2014 р. по 30.11.2016р., які керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури також просить суд стягнути з відповідача.

Позивач Український державний фонд підтримки фермерських господарств позов прокурора підтримує у повному обсязі.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно з п. 3 ч.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обгрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Як зазначено в мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), „інтереси держави є оціночним поняттям, у урахуванням чого прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

За таких обставин, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури правомірно звернувся з даним позовом в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств .

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті України встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2010 р. між Укрдержфондом та ФГ "КРЕАТИДА-К" був укладений Договір №20 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, згідно якого Укрдержфонд в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобов`язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "КРЕАТИДА-К" (фермерське господарство) в сумі 100 000 грн., а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним Договором строк.

Відповідно до п.3.4.2 Договору фермерське господарство зобовязане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Одеському відділенню Укрдержфонду згідно з встановленим графіком: до 01.12.2013р. у сумі 10 000 грн.;м до 01.12.2014р. у сумі 10 000 грн.; до 01.12.2015р. у сумі 80 000 грн. Кінцевий термін повернення заборгованості по фінансовій підтримці (допомозі) до 01.12.2015р.

За матеріалами справи, Укрдержфонд належним чином виконав свої зобовязання за Договором №20 від 23.12.2010р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству та перерахував відповідачу фінансову допомогу на суму 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9 від 24.12.2010р. та банківською випискою.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення .

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимога керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 100 000 грн. 00 коп. є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5.2 Договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором. Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Але, згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено наданий до матеріалів справи розрахунок пені та встановлено його вірність, у звязку з чим підлягає задоволенню вимога керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури щодо стягнення на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств пені у розмірі 14 150 грн. 82 коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення фінансової допомоги, на думку суду, правомірно нараховано відповідачу 3% річних у розмірі 4 038 грн. 08 коп. та інфляційні втрати у розмірі 23 579 грн. 24 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем у справі доказів належного виконання умов Договору №20 від 23.12.2010 р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству до матеріалів справи не надано.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "КРЕАТИДА-К" (68500, Одеська область, смт Тарутине, Тарутинський район, вул.Садова, 231, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01011, м.Київ, вул.Бориса Грінченка, 1, ) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) заборгованість у розмірі 100 000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 14 150 грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 4 038 грн. 08 коп., інфляційні втрати у розмірі 23 579 грн. 24 коп.

3. Стягнути з Фермерського господарства "КРЕАТИДА-К" (68500, Одеська область, смт Тарутине, Тарутинський район, вул.Садова, 231, ) на користь прокуратури Одеської області (65026, м.Одеса, вул.Пушкінська,3, р/р №0564 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 126 грн. 52 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 березня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога