ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Справа № 916/1206/16

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді суддів Корсака В.А., Данилова М.В. Швець В.О.
розглянувши матеріали касаційної скарги Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 30.11.2016
у справі № 916/1206/16 Господарського суду Одеської області
за позовомПриватного підприємства "Перша Дністровська рибна заводь"
доБілгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаОдеська обласна державна адміністрація
провнесення змін до договору оренди земельної ділянки

в судовому засіданні взяли участь представники :

- позивачане з'явився
- відповідачане з'явився
третьої особине з'явився

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року Приватне підприємство "Перша Дністровська рибна заводь" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані введенням в дію у 2016 році нової нормативної грошової оцінки земель Білгород-Дністровського району Одеської області та відсутністю згоди сторін щодо внесення спірних змін до договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Бездолі Ю.С., суддів Степанової Л.В., Смелянець Г.Є.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Головея В.М., суддів Гладишевої Т.Я., Колоколова С.І.), позовні вимоги задоволені повністю. Внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 25.06.2009, виклавши п.3 та п.7 договору в наступній редакції:

- п.3 - нормативна грошова оцінка 1 кв.м. площі земельної ділянки становить 4,16 грн., а всього - 14 25014, 20 грн. (один мільйон чотириста двадцять п'ять тисяч чотирнадцять гривень двадцять копійок);

- п.7 - орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі: 6% нормативної грошової оцінки, що складає 85 500,86 грн. (вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот гривень вісімдесят шість копійок) на рік.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами у справі, Білгород-Дністровської районна державна адміністрація Одеської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Одеської області області.

У підтвердження своїх вимог скаржник зазначає, що відповідно до норм ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок несільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 7-10 років. Отже, на його думку, нормативно-грошова оцінка орендованої земельної ділянки позивача, що проводилась у 2011 році, підлягає перегляду не раніше 2018 року.

13.03.2017 Одеська обласна державна адміністрація подала письмові пояснення, які залучені до матеріалів справи та враховані судом.

Приватне підприємство "Перша Дністровська рибна заводь", Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області, Одеська обласна державна адміністрація не скористалося правом, наданим статтею 1112 Господарського процесуального кодексу України, не надіслало свій відзив на касаційну скаргу, що в силу положень зазначеної статті не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Учасники даного судового провадження не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій на підставі поданих до матеріалів справи доказів встановлено, що 25.06.2009 між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, як орендодавцем, та ПП "Перша Дністровська рибна заводь", як орендарем, укладено договір оренди землі, за умовами п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за адресою: 43 км автошляху Одеса-Рені за межами населеного пункту.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 34,300 га, у тому числі під капітальною одноповерховою забудовою - 0,046 га, під проїздами та площадками - 0,949 га, під гідротехнічними спорудами - 5,434 га, під іншими відкритими землями без рослинного покриву, або з незначним рослинним покривом - 5,123 га, під штучними водосховищами - 22,748 га, за рахунок земель водного фонду. Нормативна грошова оцінка 1 кв.м площі земельної ділянки становить 41,68 грн., а всього - 14 297 283,14 грн. (п.п. 2., 3. договору).

Факт передачі в оренду вказаної земельної ділянки підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі від 16.10.2008.

Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п.6 договору).

Пунктами 7, 10 договору оренди передбачено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% нормативної грошової оцінки, що складає 428 918,49 грн. на рік та 35 743,21 грн. на місяць за перші 5 років оренди земельної ділянки; 6% нормативної грошової оцінки, що складає 857 836,98 грн. на рік та 71 486,72 грн. на місяць за наступні 20 років оренди земельної ділянки. Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами.

Пунктами 12, 27, 28 договору сторони узгодили можливість зміни умов договору щодо розміру орендної плати, шляхом укладення письмової угоди за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується у судовому порядку

Матеріали справи містять рішення Білгород-Дністровської районної ради від 18.03.2011 №126-VI, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 34,3 га. Доказів чинності нормативної грошової оцінки, затвердженої зазначеним рішенням, суду не надано.

Додатковою угодою від 28.05.2014 до договору оренди земельної ділянки від 25.06.2009 сторони, відповідно до рішення тринадцятої сесії Білгород-Дністровської районної ради від 18.03.2011 №186-V, дійшли згоди щодо внесення змін до основного договору в частині встановлення розміру орендної плати, а саме: починаючи з 01.01.2014 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки, що складає 523 389,65 грн. до 28.05.2015. А з 28.05.2015 ставка орендної плати підлягає перегляду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.05.2015 Білгород-Дністровською районною радою прийнято рішення №650-VI, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення Білгород-Дністровського району Одеської області (крім земель населених пунктів).

За даними наявного в матеріалах справи витягу від 18.02.2016 за вих.№122/86-16 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0021, загальною площею 342 824 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, 43 км автошляху Одеса-Рені, складає 1 425 014,20 грн., а саме 4,16 грн./кв.м.

17.02.2016 позивач звернувся до відповідача з проханням внести зміни до договору оренди земельної ділянки в частині приведення розміру нормативної грошової оцінки та нарахування орендної плати у відповідність до законодавства.

У відповідь на вказані вимоги відповідач, листом від 16.03.2016 відмовив у внесенні змін до договору у зв'язку з відсутністю у нього відповідних повноважень.

Предметом даного судового спору є вимога ПП "Перша Дністровська рибна заводь" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати. Ця вимога мотивована необхідністю приведення діючого договору оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства, а також тим, що сторонами не було досягнуто згоди щодо внесення відповідних змін до договору.

Матеріально-правовою підставою позивач визначив ст.ст. 1, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку землі", ст. 30 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.15, 16, 651, 632 Цивільного кодексу України, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог статей 651, 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку з прийняттям Білгород-Дністровською районною радою рішення від 22.05.2015 №650-VI про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, для вирішення питання щодо приведення договору оренди землі до вимог чинного законодавства, позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти відповідну додаткову угоду (а.с.18). Однак, дана пропозиція була по суті відповідачем не розглянута.

Статтею 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як визначено частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі", однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю визначена у частині першій статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

За вимогами ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

За змістом пункту 289.1 статті 289 ПК України і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до положень статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років, Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

За результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель").

Матеріали справи містять витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі (кадастровий номер :01:005:0021), складений відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровського районі Одеської області 18.02.2016 за вих. №122/86-16, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки, яка є об'єктом договору, становить 1 425 014,20 грн., 1 кв.м. площі земельної ділянки становить 4,16 грн..

За таких обставин, приймаючи до уваги діючу нормативно грошову оцінку, що є основою для визначення розміру орендної плати, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо невідповідності їй спірних пунктів 3, 7 договору оренди земельної ділянки від 25.06.2009 та правомірно задовольнили позов, виклавши їх у новій редакції.

Враховуючи, що ні відповідачем, ні третьою особою в передбачений законом спосіб не доведено та не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження чинності нормативно-грошової оцінки, затвердженої рішенням Білгород-Дністровської районної ради від 18.03.2011 №126-V, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що діючою є нормативно-грошова оцінка, затверджена рішенням Білгород-Дністровської районної ради від 22.05.2015 №650-VI. Також, відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі", нормативна грошова оцінка земельних ділянок несільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 7-10 років, що є підставою вважати можливим проведення такої оцінки раніше 2018 року, якщо 2011 рік був останнім роком її проведення.

Відповідно до приписів статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій дана належна правова оцінка усім обставинам справи, норми матеріального та процесуального права застосовані вірно і передбачені законом підстави для зміни або скасування судових рішень, відсутні.

Доводи, що викладені в касаційній скарзі пов'язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими і, фактично, зводяться до необхідності надання нової оцінки доказів по справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 у справі № 916/1206/16 залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і М.В. Данилова

В.О.Швець