УХВАЛА

17.03.2017Справа № 910/4133/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про вжиття заходів до забезпечення позову у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до приватного підприємства «Дартс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Київкомунекологія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліна Сергіївна

про зобов'язання вчинити дії визнання права власності, скасування реєстрації, усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до приватного підприємства «Дартс» про зобов'язання вчинити дії визнання права власності, скасування реєстрації, усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.03.2017 року порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Київкомунекологія», на стороні відповідача - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліну Сергіївну, розгляд справи призначено на 04.04.2017 року.

При цьому, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на групу приміщень нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В»;

- заборони проведення реєстраційних дій Міністерством юстиції України, його територіальними органами, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати дії, пов'язані з подальшим переходом права власності на групу приміщень нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В» та/або корегувати зміни до вказаного запису, в тому числі шляхом обтяження вказаного майна.

Крім того, до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано тим, що згідно з пунктом 15 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 № 678, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву утримується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, тимчасовим кошторисом на 2017 рік, який затверджений в.о. начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву 04.01.2017, закладено 3 200 грн. 00 коп. на сплату, зокрема, судового збору.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву відповідно до завдань, встановлених пунктом 4.5 Положення, з метою захисту інтересів держави у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, здійснює контроль у сфері організації та проведення приватизації державного майна, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства та має право звертатися до суду з відповідними позовами, але кошти на справляння судового збору при подачі таких позовів державним бюджетом не закладені, що унеможливлює сплату судового збору, при поданні до суду позовних заяв.

Таким чином, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву стверджує, що не має можливості здійснити оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у зв'язку з чим просить суд задовольнити клопотання про відстрочення від сплати судового збору та відстрочити сплату судового збору до прийняття господарським судом м. Києва рішення по справі.

Отже, беручи до уваги наведені позивачем обставини щодо неможливості сплати судового збору, які є виключними та такими, що в силу положень частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" надають право відстрочити сплату судового збору, тому суд вважає за можливе відстрочити сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до прийняття рішення господарським судом м. Києва у даній справі.

Згідно п.10 ч.1 статті 65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в необхідних випадках вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч.1 статті 67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Абзацом 3 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" сформульована позиція Вищого господарського суду України про доцільність вирішення питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є визнання права власності держави (Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву ) на майно - групу приміщень нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В».

Вказане майно належить державі та передане ТОВ «НВП «Київкомунекологія» в оренду за договором оренди № 3862 цілісного майнового комплексу державного підприємства «Спеціалізованих ремонтно-будівельних та монтажно-налагоджувальних робіт «Київкомунекологія» від 20.07.2007, укладеним із Регіональнимвідділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як орендодавцем та органом управління майном.

Проте, 10.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною здійснено державну реєстрацію права власності на групу нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В» за приватним підприємством «Дартс» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 348/03, серія та номер: № 348/03/4603, виданий 10.11.2003, видавник товарна біржа «Українська універсальна біржа» та технічного паспорту на групу приміщень нежитлового будинку, серія та номер: б/н, виданий 27.02.2017, видавник: товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації».

Отже, реєстрація за відповідачем права власності на спірне майно зумовила набуття останнім можливості реалізовувати правомочності власника такого майна щодо розпорядження ним.

Тобто, на даний час відповідач має можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, правомірність набуття права власності на яке оспорюється позивачем у даній справі, у тому числі відчужувати його, що створює реальну загрозу того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Дослідивши зміст позовної заяви та доданих до позову документів, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи доказову обґрунтованість тверджень заявника, за висновками суду, невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони проведення реєстраційних дій Міністерством юстиції України, його територіальними органами, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати дії, пов'язані з подальшим переходом права власності на групу приміщень нежитлового будинку може дійсно утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позову, а тому заява підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що арешт майна не є перешкодою для подальшої реєстрації прав на нього, а відчуження нежилих приміщень призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому, обрані судом способи забезпечення позову не порушують прав осіб, що не є учасниками судового процесу, та співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв'язок між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позову, а тому вжиті судом заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

2. Відстрочити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву сплату судового збору за подання заяви про вжиття заходів до забезпечення позову до прийняття судового рішення у даній справі.

3. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

4. Накласти арешт на групу приміщень нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В»

5. Заборонити проведення реєстраційних дій Міністерством юстиції України, його територіальними органами, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати дії, пов'язані з подальшим переходом права власності на групу приміщень нежитлового будинку загальною площею 3 338,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гонти Івана, буд. 3А, літера «В» та/або корегувати зміни до вказаного запису, в тому числі шляхом обтяження вказаного майна.

6. Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд 50-Г, ідентифікаційний код 19030825).

7. Боржник: приватне підприємство «Дартс» (04111, м. Київ, вулиця Щербакова, будинок 47, ідентифікаційний код 30022877).

8. Ухвала підлягає негайному виконанню, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя С.М. Мудрий