ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.03.2017 Справа № 905/1775/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця, поданої до суду 14.09.2016, у справі №905/1775/15

за позовомПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку»
до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»
простягнення заборгованості за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013 у розмірі 7684903,63 доларів США
за участю представників:

від позивача (скаржник) не зявились
від відповідача (боржник) ОСОБА_1 - представник за довіреністю
від державної виконавчої служби ОСОБА_2 - представник за довіреністю
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2015 у справі №905/1775/15 позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 6960965,85 доларів США, поточної заборгованості по сплаті відсотків в сумі 54066,68 доларів США, простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 546674,21 доларів США. Стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 71909,32 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015 у справі № 905/1775/15 залишено без змін.

22.02.2016 на виконання вказаного рішення господарським судом Донецької області видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 у справі №905/1775/15 залишено без змін.

12.04.2016 до суду від Державного підприємства «Донецька залізниця» надійшла заява про заміну відповідача (боржника) його правонаступником, а саме: заміну Державного підприємства «Донецька залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2016 замінено відповідача (боржника) у справі №905/1775/16 - Державне підприємство «Донецька залізниця» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

19.08.2016 матеріали справи №905/1775/15 скеровані до Донецького апеляційного господарського суду, у звязку з надходженням апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016.

14.09.2016 до суду від Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла скарга на дії державного виконавця, в якій скаржник просить суд, визнати незаконними постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.08.2016 та від 02.09.2016 у виконавчому проваджені ВП№51241983 та скасувати вказані постанови державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Донецької області 15.09.2016 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця у справі №905/1775/15 до повернення матеріалів справи №905/1775/15 до господарського суду Донецької області.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 у справі № 905/1775/15 скасовано.

До господарського суду Донецької області повернулись матеріали справи №905/1775/15 з Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2016 призначено судове засідання для вирішення питання про прийняття скарги на 20.12.2016.

05.12.2016 до господарського суду Донецької області від Донецького апеляційного господарського суду надійшов запит №905/1775/15 від 05.12.2016 про направлення матеріалів справи №905/1775/15, у звязку з надходженням касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016.

У звязку з необхідністю направлення матеріалів справи №905/1775/15 до Донецького апеляційного господарського суду, ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2016 зупинено провадження у справі №905/1775/15 до прийняття Вищим господарським судом України рішення за результатами розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку».

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 у справі №905/1775/15 скасовано, а ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 залишено в силі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.01.2017 поновлено провадження у справі 905/1775/15 та призначено судове засідання для вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на 15.02.2017.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.02.2017 поновлено Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк для звернення зі скаргою, поданою 14.09.2016, на дії державного виконавця про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.08.2016 та від 02.09.2016 у виконавчому проваджені ВП№51241983 та призначено розгляд скарги на 06.03.2017.

Представники стягувача в судове засідання, призначене на 06.03.2017, не зявились.

Скарга мотивована тим, що оскаржувані постанови державним виконавцем було винесено в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки прийнято до виконання виконавчий документ, який не набрав чинності, у звязку з оскарженням в апеляційному порядку ухвали господарського суду Донецької області від 10.08.2016 та прийняттям до розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу суду, а також не розглянуто заяву ПАТ «Укрзалізниця» про проведення перевірки виконавчого провадження. Також скаржник зазначає, що державним виконавцем винесено постанову про стягнення з нього виконавчого збору, незважаючи на отримання інформації про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

07.02.2017 до суду від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» надійшли письмові пояснення, в яких позивач повідомляє, що відповідач (боржник) виконав перед позивачем (стягувачем) всі зобовязання за виконавчим провадженням №51241983 з виконання наказу суду №905/1775/15 від 22.02.2016, порушеним ВПР ДДВС МЮУ. У звязку з викладеним, у позивача на даний час, відсутні вимоги до відповідача в зазначеному виконавчому проваджені.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти скарги заперечує та зазначає, що ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, постанова про заміну сторони виконавчого провадження винесена 26.08.2016 на підставі ухвали суду та 26.08.2016, яка в той же день направлена ПАТ «Українська залізниця», а постанова про стягнення виконавчого збору з ПАТ «Українська залізниця» (у звязку з невиконанням рішення суду у самостійному порядку) винесена 02.09.2016 та 02.09.2016 направлена боржнику. Державна виконавча служба вважає, що оскаржувані постанови винесені цілком законно. Заява представника ПАТ «Укрзалізниця» з метою проведення перевірки виконавчого провадження та скасування оскаржуваних постанов була розглянута 14.09.2016 заступником директора департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та надана відповідь про відсутність законних підстав для скасування оскаржуваних постанов. Державна виконавча служба вважає, що рішення та дії державної виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проведені в межах Закону та відповідають чинному Закону.

Дослідивши матеріали скарги та подані заперечення на скаргу і матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

26.05.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/16 від 22.02.2016 про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 6960965,85 доларів США, поточної заборгованості по сплаті відсотків в сумі 54066,68 доларів США, простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 546674,21 доларів США.

10.08.2016 господарським судом Донецької області винесено ухвалу про заміну відповідача (боржника) у справі №905/1775/16 - Державного підприємства «Донецька залізниця» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

26.08.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/15 від 22.02.2016. У вказаній постанові встановлено, що ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2016 по справі №905/1775/15 відповідача (боржника) у справі №905/1775/15 - Державне підприємство «Донецька залізниця» замінено на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», про що складено акт державного виконавця від 26.08.2016. Даною постановою замінено боржника - Державне підприємство залізниця» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 «Про судове рішення» від 23.03.2012 ухвали господарських судів набувають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема частинами пятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Щодо визначення моменту набуття чинності ухвалою, необхідно враховувати розяснення, наведені в п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/155 від 13.02.2002 «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів» відповідно до статті 86 ГПК ухвала виноситься господарським судом, якщо спір не вирішено по суті, тому приписи частини третьої і четвертої статті 85 ГПК не можуть застосовуватися до ухвал господарського суду.

Таким чином, ухвала господарського суду на буває чинності з моменту її винесення судом.

З урахуванням викладеного, судом відхиляється посилання скаржника на те, що державним виконавцем винесено постанову від 26.08.2016 про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали суду від 10.08.2016, яка не набрала чинності.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, станом на 26.08.2016 до виконавчої служби скаржником не було подано жодних документально підтверджених відомостей про оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 10.08.2016.

Посилання скаржника на те, що постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 26.08.2016 було винесено без розгляду заяви скаржника про проведення перевірки виконавчого провадження судом відхиляється, оскільки з вказаною заявою скаржник звернувся до виконавчої служби лише 02.09.2016, тобто після винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем не було порушено норм законодавства про виконавче провадження при винесенні постанови про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 від 26.08.2016, а вказану постанову було винесено на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 10.08.2016, яка набрала законної сили в день її винесення та на даний час є чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі в розмірі шістдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неподаткових мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявкою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

02.09.2016 Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про проведення перевірки та скасування постанови.

До вказаної заяви скаржником було додано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 по справі №905/1775/15, якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 по справі №905/1775/15.

02.09.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» виконавчого збору ВП №51241983 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/15 від 22.02.2016 у розмірі 756170,67 доларів США. У вказаній постанові державним виконавцем встановлено, що боржник у наданий строк наказ не виконав та станом на 02.09.2016 письмових доказів виконання наказу суду на адресу відділу не надав.

19.09.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу №905/1775/15 від 22.02.2016. Вказана постанова мотивована тим, що 02.09.2016 на адресу відділу ПАТ «Українська залізниця» надано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 по справі №905/1775/15, якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 по справі №905/1775/15, а станом на 19.09.2016 відомостей про результати розгляду справи на адресу відділу не находило та останні не відображені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату винесення оскаржуваної постанови) за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець, отримавши 02.09.2016 документально підтверджену інформацію про оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 10.08.2016 у справі №905/1775/15 про заміну боржника правонаступником, 02.09.2016 виніс постанову про стягнення з правонаступника виконавчого збору, та лише 19.09.2016, посилаючись на отримання 02.09.2016 вказаної ухвали, виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем передчасно та з порушенням норм законодавства про виконавче провадження було винесено 02.09.2016 постанову про стягнення з ПАТ «Українська залізниця», як правонаступника, виконавчого збору, оскільки 02.09.2016 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ПАТ «Українська залізниця» було подано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016, якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 про заміну боржника на правонаступника, що було обставиною, яка перешкоджає провадженню виконавчих дій.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012, у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» №01-08/369 від 29.06.2010 вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

З урахуванням наведеного, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити частково скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 від 26.08.2016 та про стягнення виконавчого збору ВП №51241983 від 02.09.2016, подану 14.09.2016.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови ВП №51241983 від 02.09.2016 про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

3. Визнати недійсною постанову ВП №51241983 від 02.09.2016 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

4. В іншій частині скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Суддя М.В. Сажнева