РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017Справа №910/23178/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал»
доПублічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»
проСтягнення 320 443, 29 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Балацький І.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал» (далі - позивач, ТОВ «Міськбудметал») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» (далі - відповідач, ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2») про стягнення заборгованості за Договорами субпідряду № 47 від 08.12.2010 року, № 51 від 14.12.2011 року, № 57 від 24.09.2012 року, що становить 320 443, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, всупереч умовам договорів субпідряду № 47 від 08.12.2010 року, № 51 від 14.12.2011 року, № 57 від 24.09.2012 року не оплатив вартість виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 р. порушено провадження у справі № 910/23178/16 та призначено її до розгляду на 10.02.2017 р.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 10.02.2017 року не з'явилися, проте через загальний відділ суду сторони на виконання вимог ухвали суду надали додаткові документи по справі. Крім того, відповідач звернувся до суду із клопотанням про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що строк виконання зобов'язання за договором субпідряду № 47 настав 20.07.2012 року, а строк позовної давності сплинув 20.07.2015 року.

Також, відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів в порядку статті 69 ГПК України.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку у судове засідання представників сторін, що перешкоджає розгляду спору по суті, суд задовольнив клопотання щодо продовження строку розгляду справи додатково на 15 днів та відклав розгляд справи на 03.03.2017 року.

Безпосередньо у судовому засіданні 03.03.2017 року представник позивача продовжував наполягати на задоволенні заявленого позову.

28.02.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких ТОВ «Міськбудметал», зокрема, щодо договору субпідряду № 47 від 08.12.2010 року, погодився із доводами відповідача про пропуск строку, в межах якого позивач міг звернутись із позовом до суду з вимогою про захист свого порушеного права (стягнення заборгованості у розмірі 5 280, 00 грн.).

Крім того, безпосередньо у судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із усним клопотанням про збільшення розміру позовних вимог.

Частина 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Судом було роз"яснено представнику позивача, що заява про збільшення розміру позовних вимог подається до суду у письмовому вигляді та повинна відповідати загальним вимогам, визначеним положеннями статтей 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, письмової заяви від ТОВ "Міськбудметал" про збільшення розміру позовних вимог до Господарського суду міста Києва не надходило.

З огляду на наведене, спір вирішувався судом з урахуванням ціни позову, яку заявлено у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.03.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трест Київпідземшляхбуд-2» (надалі також генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал» (надалі також субпідрядник) було укладено договори субпідряду № 47 від 08.12.2010 року (далі - договір № 47), № 51 від 14.12.2011 року (далі - договір № 51), № 57 від 24.09.2012 року (далі - договір № 57), відповідно до пункту 1.1. яких генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобов'язання по виконанню своїми силами доручений комплекс будівельно-монтажних робіт (далі - БМР) по виготовленню і монтажу металевих дверних блоків на об'єкті, передбаченому у договорах, у відповідності до умов договорів, згідно проектно-кошторисної документації на об'єкт, державними будівельними нормами (ДБН), Специфікації (Додаток № 1) з високою якістю, та здати виконані роботи генпідряднику у закінченому вигляді.

Генпідрядник зобов'язався прийняти у субпідрядника роботи, виконані у відповідності з проектом об'єкта, і оплатити їх після одержання коштів за виконаний об'єм робіт від замовника (п. 1.2. договорів субпідряду № 47, № 51, № 57).

Відповідно до пункту 3.1. договорів, строк виконання робіт визначається згідно графіка.

У розділі 5 та 6 договорів субпідряду № 47, № 51, № 57, сторони передбачили порядок здачі-приймання робіт та розрахунків.

Згідно пункту 2.1. договору № 47, вартість БМР, які підлягають виконанню субпідрядником, складає 362 142, 00 грн. в т.ч. ПДВ 60 357, 00 грн.

Пунктами 5.2., 5.3., 5.4. договору № 47 передбачено, що генпідрядник приймає виконані роботи і оформляє акти приймання виконаних робіт на протязі трьох робочих днів, з дня їх пред'явлення, при відсутності зауважень до фактично виконаних субпідрядником робіт по обсягам та якості із сторони генпідрядника, технагляду замовника або інших контролюючих органів. У разі наявності таких зауважень, акти приймання виконаних робіт не оформлюються до усунення цих зауважень. Оформлені акти приймання виконаних робіт являються основним документом для проведення розрахунків.

Відповідно до пункту 6.1. договору № 47, оплата виконаних робіт здійснюється безготівковими платежами на розрахунковий рахунок субпідрядника на підставі графіка робіт (Додаток № 2) і у відповідності з оформленими актами приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3.

Умовами договору № 47 (пункт 6.4.) передбачено, що для відшкодування витрат генпідрядника по обслуговуванню робіт, що виконуються субпідрядником, за послуги, що надаються субпідряднику генпідряднику (послуги генпідряду), субпідрядник робить відрахування генпідряднику в розмірі 1% від вартості виконаних робіт на об'єкті по договірній ціні (згідно актів приймання виконаних робіт).

Згідно довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та акту приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) за липень 2012 року, які без зауважень підписані сторонами, вартість виконаних робіт склала 5 280, 00 грн. в т.ч. ПДВ 880, 00 грн.

Як вбачається із доводів позивача, станом на час звернення до суду, ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» за виконані роботи по договору субпідряду № 47 від 08.12.2010 року з ТОВ «Міськбудметал» не розрахувалося та має заборгованість (за мінусом 1% вартості послуг генпідряду) у сумі 5 227, 20 грн.

Щодо правовідносин позивача та відповідача згідно договору субпідряду № 51 від 14.12.2011 року судом було встановлено наступні обставини.

Згідно пункту 2.1. договору № 51 вартість БМР, які підлягають виконанню субпідряником складають 2 132 818, 00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 355 460, 67 грн., які уточнюються на підставі актів виконаних робіт № КБ-2в та КБ-3.

Пунктами 5.2., 5.3., 5.4. договору № 51 передбачає, що генпідрядник приймає виконані роботи і оформляє акти приймання виконаних робіт на протязі семи робочих днів з дня їх пред'явлення. При відсутності зауважень до фактично виконаних субпідрядником робіт по обсягам та якості із сторони генпідрядника, технагляду замовника або інших контролюючих органів. В разі наявності таких зауважень акти приймання виконаних робіт не оформлюються до усунення цих зауважень. Оформлені акти приймання виконаних робіт являються основним документом для проведення розрахунків.

Відповідно до пункту 6.1. договору № 51, оплата виконаних робіт здійснюється безготівковими платежами на розрахунковий рахунок субпідрядника на підставі оформлених актів приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3.

Умовами договору (п. 6.4.) передбачено, що для відшкодування витрат генпідрядника по обслуговуванню робіт, що виконуються субпідрядником, за послуги, що надаються субпідряднику генпідряднику (послуги генпідряду), субпідрядник робить відрахування генпідряднику в розмірі 1% від вартості виконаних робіт на об'єкті по договірній ціні (згідно актів приймання виконаних робіт).

Згідно довідок про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) та актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за січень 2014 року, лютий 2014 та січень 2015 року, які без зауважень підписані сторонами, вартість виконаних робіт складає 390 123, 84 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 66 520, 64 грн.

Відповідно до тверджень позивача у позовній заяві та безпосередньо у судовому засіданні, ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» частково оплатило вартість виконаних ТОВ «Міськбудметал» робіт, а станом на час звернення із позовом до суду генпідрядник має заборгованість перед субпідрядником у розмірі 123 305, 37 грн.

Також, судом досліджено обставини справи, пов'язані із виконанням сторонами умов договору субпідряду № 57 від 24.09.2012 року.

Як вбачається із матеріалів наявних у справі, згідно пункту 2.1. договору № 57 вартість БМР, які підлягають виконанню субпідрядником складає 1 443 834, 00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 240 639, 00 грн., яка уточняють на підставі актів виконаних робіт (КБ-2в та КБ-3).

Пунктами 5.2., 5.3., 5.4. договору № 57 передбачено, що генпідрядник приймає виконані роботи та оформляє акти приймання виконаних робіт на протязі семи робочих днів з дня їх пред'явлення. При відсутності зауважень до фактично виконаних субпідрядником робіт по обсягам та якості із сторони генпідрядника, технагляду замовника або інших контролюючих органів. В разі наявності таких зауважень, акти приймання виконаних робіт не оформлюються до усунення цих зауважень. Оформленні акти приймання виконаних робіт являються основним документом для проведення розрахунків.

Відповідно до пункту 6.1. договору № 57, оплата виконаних робіт здійснюється безготівковими платежами на розрахунковий рахунок субпідрядника на підставі оформлених актів приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3.

Умовами договору (п. 6.4.) передбачено, що для відшкодування витрат генпідрядника по обслуговуванню робіт, що виконуються субпідрядником, за послуги, що надаються субпідряднику генпідряднику (послуги генпідряду), субпідрядник робить відрахування генпідряднику в розмірі 1% від вартості виконаних робіт на об'єкті по договірній ціні (згідно актів приймання виконаних робіт).

Згідно довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) та акту приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) за липень 2014 року, які без зауважень підписані сторонами, вартість виконаних робіт за договором № 57 складає 193 849, 20 грн.

Як зауважує позивач, станом на час звернення до суду, ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» за виконані роботи по договору субпідряду № 57 від 24.09.2012 року з ТОВ «Міськбудметал» не розрахувалось та має заборгованість (за мінусом 1% відсотку від вартості послуг генпідряду) 191 910, 72 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Статтею 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором субпідряду № 47, ТОВ «Міськбудметал» надало суду довідку про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за липень 2012 року, а також акт приймання виконаних підрядних робіт за липень 2012 року на загальну суму 5 280, 00 грн., який підписано сторонами 31.07.2012 року.

Жодних доказів на підтвердження факту оплати прийнятих робіт Публічним акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд-2» суду надано не було. Таким чином, у генпідрядника за договором № 47 перед субпідрядником наявна заборгованість у розмірі 5 227, 20 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 5 227, 20 за договором № 47, відповідач просив суд застосувати до вказаних вимог строк позовної давності.

Згідно з п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 даної статті передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно з п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Судом було встановлено, що вимоги ТОВ «Міськбудметал» щодо стягнення з ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» заборгованості за договором субпідряду № 47 у розмірі 5 227, 20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням п.п. 6.1., 6.2., 6.2.1., 6.2.2. договору № 47 та ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, строк виконання відповідачем зобов'язання настав 20.07.2012 року, а строк позовної давності сплив 20.07.2015 року.

У свою чергу позивачем не було заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, більше того, у своїх письмових поясненнях ТОВ «Міськбудметал» підтвердило, що при подані позову дійсно було пропущено строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого права.

Розглянувши вимогу ТОВ «Міськбудметал» про стягнення з ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» заборгованості за договором субпідряду № 51 та дослідивши наявні у матеріалах справи фактичні дані, суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження належного виконання зобов'язань відповідно до договору № 51, субпідрядник долучив до позовної заяви наступні письмові докази:

- довідку про вартість виконаних підрядником робіт та витрати за січень 2014 року,

- довідку про вартість виконаних підрядником робіт та витрати за лютий 2014 року;

- довідку про вартість виконаних підрядником робіт та витрати за січень 2015 року;

- акт приймання виконаних підрядних робіт за січень 2014 року на суму 116 160, 00 грн.;

- акт приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2014 року на суму 207 907, 91 грн.;

- акт приймання виконаних підрядних робіт за січень 2015 року на суму 75 055, 93 грн.

Загальна сума виконаних робіт за договором № 51 становить 399 123,84 грн.

Спростовуючи позовні вимоги та з метою доведення належного виконання своїх зобов'язань за договором № 51, відповідачем 10.02.2017 року було долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень: № 7917 від 03.02.2014 року; № 113 від 27.02.2014 року; №8342 від 11.03.2014 року; № 8910 від 04.04.2014 року; № 9343 від 25.04.2014 року; № 1283 від 01.04.2015 року; № 1327 від 07.04.2015 року; № 1516 від 27.04.2015 року; № 1619 від 26.05.2015 року; № 1784 від 25.06.2015 року; № 1827 від 01.07.2015 року; № 1889 від 08.07.2015 року; № 1976 від 17.07.2015 року; № 2040 від 23.07.2015 року; № 2111 від 10.08.2015 року; № 543 від 16.03.2016 року; № 553 від 17.03.2016 року; № 1686 від 24.03.2016 року; № 885 від 08.06.2016 року; № 1150 від 12.08.2016 року; №1181 від 19.08.2016 року; № 1231 від 02.09.2016 року; № 1722 від 22.11.2016 року з призначенням платежу: сплата за вик БМР по Осокорки-6 ж/б 5, згідно дог. № 51 від 14.12.2011 року у т.ч. ПДВ 20% 1 666, 67 грн. на загальну суму 562 363, 85 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Публічним акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд-2» сплачено за прийняті підрядні роботи відповідно до договору субпідряду № 51 у повному обсязі, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 51 у розмірі 123 305, 37 грн. задоволенню не підлягають.

На підтвердження виконання зобов'язань субпідрядником за договором № 57 від 24.09.2012 року, ТОВ «Міськбудметал» долучено до справи довідку про вартість виконаних підрядних робіт та витрати, а також акт приймання виконаних робіт за липень 2014 року, який підписано сторонами 24.07.2014 року на загальну суму 193 849, 20 грн.

Проте, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування наявності у нього заборгованості за договором № 57 у розмірі 191 910, 72 грн.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Міськбудметал» до ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» про стягнення заборгованості за договором субпідряду № 57 від 24.09.2012 року підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 191 910, 72 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» (02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськбудметал» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 7, оф. 23, ) заборгованість за договором субпідряду № 57 від 24.09.2012 року у розмірі 191 910, 72 грн. та судовий збір у розмірі 2 878, 65 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 09.03.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко