РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017Справа №910/788/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський кар'єр"

До Публічного Акціонерного Товариства "Жуляни"

Про стягнення заборгованості 594 350,76 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Клименко О.П. (дов. № 18 від 01.02.2016)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 09.03.2017 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.01.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський кар'єр (надалі - позивач) до Публічного Акціонерного Товариства "Жуляни" (надалі - відповідач) про стягнення 594 350,76 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/788/17, розгляд справи призначено на 01.02.2017.

01.02.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2017.

08.02.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 09.03.2017.

В судове засідання, призначене на 09.03.2017, представники сторін з'явились та надали пояснення по суті справи. Окрім того представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський кар'єр (далі - Позивач, Постачальник) та Публічним Акціонерним Товариством "Жуляни" (далі - Відповідач, Покупець) був укладений Договір поставки № 59-31.05(надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов'язується своєчасно й належним чином прийняти й оплатити Продукцію. Під Продукцією у цьому Договорі розуміється щебінь фракційний, піщано-щебнева суміш та камінь.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого кодексу).

На виконання умов Договору, Позивач поставив Продукцію Відповідачеві на загальну суму 2 732 663,01 грн., що підтверджується видатковим накладними підписаною та скріпленими печатками Сторін (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата продукції Покупцем здійснюється шляхом перерахування 100 % вартості партії продукцію, згідно виставленого рахунку-фактури. Попередня оплата в розмірі 100 % має бути перерахована Постачальнику протягом трьох робочих днів, з моменту отримання рахунку-фактури, на розрахунковий рахунок Постачальника по банківських реквізитах.

Відповідачем поставлений товар було оплачено частково таким чином у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в сумі 351 164,51 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до двохстороннього Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2013р. по 30.06.2015р. залишок непогашеної заборгованості перед Позивачем значиться в сумі 860 562,98 грн.; обрахувавши суми перерахованих коштів за період з 30.06.2015 року до 31.12.2016 року які вказуються Відповідачем в одностороньому Акті звірки, сума сплачених коштів склала 502 648,65 грн., та співтавляючи її шляхом віднімання, з відомостями зазначеного двохстороннього Акту звірки ( період з 01.12.2013р. по 30.06.2015р.), зокрема 860 562,98 грн - 502 648,65 грн. ми одержуємо дійсну основну суму заборгованості Відповідача перед Позивачем, тобто вона відповідає сумі позовних вимог 357 914,33 грн. (довідка додається).

З приводу відомостей які Відповідач вказує у відзиві, що сума 1 064414,33 грн. за період з 11.06.2013року по 21.08.2013року, та сума 924 843,64 грн. за період з 16.09.2013року по 08.11.2013 року не включені до оплати або невраховані Позивачем, це також носить неправдивий характер, оскільки звертаючись до відомостей двохсторонього Акту звірки за період з 31.05.2013року (з моменту укладання договору № 59-31.05) по 22.09.2016 рік який підписаний сторонами, вказані суми відображені в повному обсязі.

Також здійснюючи перевірку документів відзиву, виявлено факти, що деякі банківські виписки відсутні в додатку відзиву а деякі, декілька раз долучено до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо оплати поставленого товару відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 351 164,51 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 46 835,95 грн. інфляційних втрат та 59 599,48 грн. 3 відсотків річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Жуляни" (03680, м. Київ, вул. Якутська, будинок 9; ідентифікаційний код: 04012170) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський кар'єр" (09153, Київська обл., Білоцерківський район, сільрада Пилипчанська, Кошик Урочище, будинок 1; ідентифікаційний код: 00292480) 351 164 грн. 51 коп. - основного боргу, 46 835 грн. 95 коп. - інфляційні втрати, 59 599 грн. 48 коп. - 3 відсотки річних та 6 863 грн. 99 коп. - судового збору за подання позовної заяви.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.03.2017

Суддя М.О. Лиськов