ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р.Справа № 922/220/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Харків
про усунення перешкод
за участю представників:

позивача - Філатов П.А., адвокат;

відповідача - Анісімова Ю.В., довіреність №257 від 23.03.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київстар", в якому просить усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. шляхом зобов'язання Приватного акціонерного товариства ""Київстар" () звільнити та повернути власникові Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) нежитлове приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.02.2017 року об 12:00 год.

02 лютого 2017 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог за вх.№3548, відповідно до якої позивач просив:

1. Усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. шляхом зобов'язання Приватного акціонерного товариства ""Київстар" () звільнити та повернути власникові Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) нежитлове приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача;

2. Стягнути з відповідача на користь позивача 61305,90 грн., з яких: 20435,30 грн. заборгованість з орендної плати та 40870,60 грн. нарахована неустойка за несвоєчасне повернення майна з оренди за період 05.08.2016 року по 30.01.2017 року.

Дослідивши подану позивачем заяву, суд дійшов висновку, що фактично позивачем була подана заява про зміну предмету позову. Враховуючи, що дана заява подана до початку розгляду справи по суті, судом прийняв заяву позивача про зміну предмету позову та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2017 року розгляд справи було відкладено на 02.03.2017 року о 10:00 год.

01 березня 2017 року представником позивача були надані письмові пояснення за вх. № 7221 та додаткові пояснення за вх. № 7209, які долучені судом до матеріалів справи.

01 березня 2017 року представником відповідача до канцелярії суду був наданий відзив на позов за вх. № 7247, який долучений судом до матеріалів справи.

В призначеному судовому засіданні 02.03.2017 року представник позивача наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 січня 2017 року між позивачем та ТОВ «Голден Телеком» був укладений договір оренди № рор 01000005, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Голден Телеком» прийняло в платне користування нежитлове приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. Того ж дня, 01.01.2014 року між сторонами договору був підписаний Акт приймання передачі нежитлового приміщення.

В подальшому , а саме 01.11.2014 року, позивач, відповідач та ТОВ «Голден Телеком» уклали додаткову угоду № 1 до вказаного договору оренди, якою дійшли згоди, що ПрАТ «Київстар» приймає на себе права та обов'язки ТОВ «Голден Телеком».

01 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 2, відповідно до якої сторони прийшли згоди, що за користування орендованим майном ПрАТ «Київстар» сплачує на користь позивача орендну плату в розмірі 3500,00 грн. на місяць.

Пунктом 2.1.9. Договору сторони також передбачили, що у разі припинення договору № 01000005 ПрАТ «Киїавстар» зобов'язується звільнити та передати позивачу орендоване приміщення не пізніше ніж 30 діб з дати припинення договору.

Також п. 1.7. Договору сторони визначили, що повернення майна відповідачем позивачу (власникові) при припиненні дії договору оформлюється відповідним актом. Датою передачі майна в оренду та датою його повернення є дата підпису відповідних Актів сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 19.07.2016 року по справі № 922/1646/16 було задоволено позовні вимоги ПрАТ «Київстар» та розірвано договір оренди № 01000005 від 01.01.2014 року.

Приймаючи до уваги вищевказане рішення, у відповідача виникло зобов'язання повернути орендоване майно впродовж не більше ніж 30 діб, як було передбачено п. 2.1.9 Договору.

Разом з цим, орендоване приміщення позивачу повернуто не було, що стало підставою для звернення відповідача з позовом до суду щодо усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання відповідача звільнити та повернути позивачу нежитлові приміщення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За статтею 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

В судових засідання та у відзиві на позов відповідач не спростовує факт того, що спірне нежитлове приміщення до цього часу не передано позивачу за Актом приймання - передачі, проте причиною такого неповернення зазначає на перешкоди в доступі до майна зі сторони ОСББ «Уютний дім».

Враховуючи вище викладене в сукупності, а саме той факт, що договір оренди № РОР 01000005 від 01.01.2014 року припинив свою у судовому прядку, а з огляду на приписи ч. 1 ст. 785 ЦК України та відповідно до п. 2.1.9 договору у відповідача виник обов'язок щодо звільнення та повернення позивачу нежитлового приміщення, що було предметом договору, а також враховуючи той факт, що відповідачем не спростовано в установленому законом порядку фактів повідомлених позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні майном шляхом звільнення відповідачем нежитлового приміщення та повернення його позивачу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, позивачем були заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 61305,90 грн., з яких: 20435,30 грн. заборгованість з орендної плати та 40870,60 грн. нарахована неустойка за несвоєчасне повернення майна з оренди за період 05.08.2016 року по 30.01.2017 року.

Так, відповідно до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користуванням майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За умовами ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як було вище зазначено, Додатковою угодою № 2 від 01 грудня 2014 року до Договору оренди № РОР 01000005 сторони прийшли згоди, що за користування орендованим майном ПрАТ «Київстар» сплачує на користь позивача орендну плату в розмірі 3500,00 грн. на місяць.

Враховуючи неповернення відповідачем орендованого майна позивачу, останнім була нарахована орендна плата за фактичне користування майном у розмірі 20435,30 грн. за період з 05.08.2016 року (дата набрання законної сили рішення у справі № 922/1646/16 за яким розірвано договір оренди № 01000005 від 01.01.2014 року) по 30.01.2017 року.

Таким чином, оскільки судом був встановлений факт неповернення відповідачем позивачу об'єкт оренди та не підписання між сторонами Акту прийому - передачі майна з оренди, суд вважає обгрунтованою вимогу щодо стягнення з відповідача орендної плати за фактичне користування нежитловим приміщенням у розмірі 20435,30 грн.

Що ж стосується стягнення нарахованої неустойки за несвоєчасне повернення майна з оренди у розмірі 40870,60 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує свій обов'язок щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення.

Разом з цим, слід звернути увагу, що п. 2.1.9. Договору оренди, передбачає не лише звільнення майна, а його передачу орендодавцю.

Отже, обов'язку орендаря повернути орендоване приміщення після закінчення строку договору кореспондує зустрічний обов'язок орендодавця прийняти це приміщення за актом.

Як вбачається з матеріалів , справи 10.11.2016 року відповідач на адресу позивача направив лист за вих. № 30340/04, в якому просив направити Акти повернення майна та призначити дату повернення приміщення та демонтажу обладнання, оскільки у відповідача відсутні будь-які правові підстави для самовільного звільнення приміщення та вивезення майна. Проте відповіді позивачем на вказаний лист надано не було.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази щодо вжиття позивачем заходів для прийняття майна з оренди, а також підписання Актів прийому -передачі.

Згідно ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання .

Враховуючи вказане, суд вважає, що відповідач не ухилявся від виконання свого обов'язку щодо повернення орендованого приміщення позивачу та з його боку були здійснені заходи щодо належного виконання зобов'язань по поверненню майна, а отже, нарахування неустойки є безпідставною та позовна вимога про стягнення неустойки у розмірі 40870,60 грн. задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м. шляхом зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) звільнити та повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) нежитлове приміщення АДРЕСА_2, цокольний поверх будівлі літ. А-9, загальною площею 19,48 кв.м.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 20435,30 грн. заборгованості з орендної плати, 2133,33 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення неустойки у розмірі 40870,60 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 07.03.2017 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/220/17