ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2017 р.Справа № 924/1195/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

головуючий суддя Олійник Ю.П., судді Заярнюк І.В. , Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" м.Київ

до Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 смт. Нова Ушиця

про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7657,90 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 м. Хмельницький.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_3- за дов. від 20.09.2016 ( в режимі відеоконференції),

Від відповідача не приймав участі,

Від третьої особи не приймав участі

У судовому засіданні згідно з ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні (в режимі відеоконференції за його клопотанням згідно з ухвалою суду від 24.02.2017р.) просять стягнути з відповідача 7657,90грн. страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 09.02.2016р. відбулась дорожиьо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Рута реєстраційний №ВХ1850ВС під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4660705. Згідно з умовами Договору на підставі Страхового акту № від 04.05.2016р. та зібраних документів розраховано та виплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 7657,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Зазначають, що на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.38.1.1. Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнає. Звертає увагу, що 11.08.2015р. відповідачем укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу ЛК/4660705. предметом якого є страхування автомобіля марки Рута 20, реєстраційний №ВХ1850ВС. кузов №(УІМ) У7Х0025, який належить йому згідно технічного паспорта №СХХ 127854 від 05.08.2014р. Автомобіль марки Рута 20, реєстраційний №ВХ1850ВС було передано ОСОБА_2М, а також всі необхідні документи на підтвердження права кермування автомобілем ОСОБА_2 (технічний паспорт №СХХ 127854 від 05.08.2014р.). 09.02.2016р. відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу марки Рута 20, реєстраційний №ВХ1850ВС під кермуванням ОСОБА_2М, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення оформленого 09.02.2016р. 04.05.2016р. страховою компанією "ПРОВІДНА" складено страховий акт №, в якому зазначено, що автомобілем Рута 20, реєстраційний №ВХ1850ВС керував ОСОБА_2 Постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/3883/16-п від 04.03.2016р. визнано винним у вчиненні ДТП ОСОБА_2 Звертається увага, що у пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 р. роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У клопотанні від 9.03.2017р. відповідач просить розглядати справу без його участі у звязку з неможливістю явки у судове засідання. При цьому позовні вимоги не визнаються і надається копія Постанови ВСУ від 21.09.2016р.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

09.02.2016р. відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Рута, реєстраційний №ВХ1850ВС, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої заподіяно ушкодження автомобілю RENAULT Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №серії АП2 №079662, у якому зазначено, що водій RENAULT після зіткнення самовільно залишив місце пригоди та Постановою Хмельницького міськрайсуду від 4.03.2016р.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2016р. вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Рута, реєстраційний №ВХ1850ВС, ОСОБА_2, на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на підставі ст. ст.122-4, 124 КпАП України. При цьому у постанові зазначено про те, що водій самовільно залишив місце ДТП, до якого був причетний.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4660705 строк дії з 15.08.2015р. по 14.02.2016р. ПАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" була застрахована цивільно-правова відповідальність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 внаслідок заподіяння шкоди третім особам під час ДТП, яка сталась за участю застрахованого транспортного засобу РУТА-20 2008р. № НОМЕР_2, що належить та зареєстрований за ОСОБА_1 згідно технісного паспорту на автомобіль.

Позивачем складено страховий акт за договором (полісом) страхування від 04.05.2016р., а потерпілою особою внаслідок ДТП подано заяву № до страхової компанії про виплату страхового відшкодування.

Експертом автоварознавцем ОСОБА_5 проведений огляд транспортного засобу RENAULT Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується протоколом №022/16 від 29.03.2016р. та складений звіт №022/16 від 07.04.2016р. про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП, на підставі якого позивачем визначено розмір суми матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню потерпілій особі у сумі 7657,90грн.

Між позивачем та ОСОБА_6 укладено угоду б/н про розмір страхової виплати, на підставі якої здійснено виплату коштів у сумі 7657,90грн., що підтверджується платіжним дорученням №0019745 від 05.05.16 та відомістю №ВПТ-002213 від 05.05.2016р.

Позивач, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі звернувся до суду з позовом до відповідача як страхувальника з вимогою про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7357,90грн. на підставі ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З матеріалів справи убачається, що згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4660705 строк дії з 15.08.2015р. по 14.02.2016р. ПАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 наслідок заподіяння шкоди третім особам під час ДТП, яка сталась за участю застрахованого транспортного засобу РУТА-20 2008р. № НОМЕР_2.

При цьому наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що під час керування транспортного засобу РУТА-20 2008р. № НОМЕР_2, що належить та зареєстрований за ОСОБА_1, ОСОБА_2 спричинив автотранспортну пригоду, наслідок якої заподіяно шкоду транспорному засобу RENAULT Megane реєстраційний номер НОМЕР_1, та залишив місце пригоди. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №079662 та Постановою Хмельницького міськрайсуду від 4.03.2016р.

Позивачем як страховиком здійснено страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 7657,90грн. на підставі експертного висновку від 07.04.2016р. про розмір заподіяного матеріального збитку.

Приписами підпункту "ґ" пункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 3 Закону.

Зазначена правова норма передбачає право позивача (страховика) на регресну вимогу до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу у випадку, зокрема, якщо водій після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно саме страховик здійснює вибір особи (страхувальника або водія), зобовязаної відшкодувати йому виплачену суму, на власний розсуд. Така ж правова позиція ВГСУ у постанові від 13.12.2016р. по справі № 910/10192/16.

У звязку з тим, що особа, яка керувала транспортнм зсобом під час скоєння ДТП ОСОБА_2 залишив місце пригоди, позивач як страховик має право регресної вимоги як до водія, так і до страхувальника - відповідача. Позивач здійснив вибір подання регресного позову саме до страхувальника. При цьому згідно з ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Відтак, на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4660705 строк дії з 15.08.2015р. по 14.02.2016р. застрахованою особою (страхувальником) є ОСОБА_1

При цьому не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що позов повинен бути поданий саме до водія автомобіля ОСОБА_7, винного у скоєнні ДТП, який за загальними нормами чинного законодавства є особою, яка заподіяла шкоду та зобов'язана її відшкодувати.

Судом враховується, що відповідають чинному законодавству доводи відповідача про те, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку і якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа несе відповідальність за завдання шкоди, відповідають чинному законодавству. При цьому потерпіла особа має право пред'явити вимогу про відшкодування шкоди, завданої під час ДТП, безпосередньо до винної особи в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України.

Однак, по даній справі вирішується спір не про відшкодування шкоди потерпілій особі винною особою у заподіянні шкоди, а вирішується спір про уже виплачене потерпілому страхове відшкодування, здійснене страховиком (позивачем) в порядку, передбаченому Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та стягнення уже виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу.

Так, за загальною правовою нормою ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Однак, у відносинах страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів діє спеціальна правова норма п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо стягнення уже виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, яка не зобовязує страховика звертатись саме до водія забезпеченого транспортного засобу як до винної особи, оскільки передбачає у випадку, якщо водій утік з місця пригоди, наявність у страховика права на предявлення регресного позову або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. В даному випадку позов подано саме до страхувальника за вибором позивача.

Судом приймаються до уваги надані позивачем докази, що підтверджують розмір розмір виплаченого страхового відшкодування 7357,90грн. згідно експертного висновку та докази його виплати потерпілій особі.

Щодо посилання відповідача на правову позицію Верховного суду України у Постанові ВСУ від 21.09.2016р., то остання не підлягає застосуванню по справі № 924/1195/16, оскільки відноситься до усунення розбіжностей у застосуванні ст.1172 ЦК України щодо того, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків і відповідно те, що відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у звязку з виконанням трудових(службових) відносин. Натомість судом враховується, що спеціальною нормою п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надано право страховику подати регресний позов не тільки до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а й безпосередньо до страхувальника.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв'язку з тим, що доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, а позивачем наведено аргументовані докази обгрунтованості подання позову, позовні вимоги визнаються правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати (судовий збір) покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" м.Київ до Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 смт. Нова Ушиця про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7657,90 грн., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 м. Хмельницький, задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 смт.Нова Ушиця (АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" м.Київ (пр.Повітрофлотський, 25, код 23510137) 7657,90грн. (сім тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень 90 коп.) страхового відшкодування в порядку регресу та 1378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) відшкодування судового збору. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2017р.

Головуючий суддя Ю.П. Олійник

Суддя І.В. Заярнюк

Суддя В.О. Шпак

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу ( 32600, АДРЕСА_2) пр.,

3- Третій особі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3) пр.