РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017Справа № 910/668/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Громадської організації "Антикорупційний Союз України"

про стягнення 43 718,24 грн.

за участю представників:

від позивача:Діденко І.В.- представник за довіреністю № 7590-К-О від 27.12.2016 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до Громадської організації "Антикорупційний Союз України" (далі - ГО "Антикорупційний Союз України") про стягнення заборгованості в сумі 43 718,24 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі заяви відповідача від 07.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ГО "Антикорупційний Союз України" був укладений договір банківського обслуговування з наданням кредитного ліміту.

У порушення умов вказаного договору та норм чинного законодавства відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість.

У позові Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" просить суд стягнути з ГО "Антикорупційний Союз України" заборгованість за неповернутим кредитом в сумі 10 000,00 грн., заборгованість по процентах в сумі 15 844,11 грн. за період з 27.11.2013 р. по 02.11.2016 р., пеню в сумі 17 874,13 грн. за період з 17.11.2014 р. по 02.11.2016 р., а всього - 43 718,24 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 07.10.2013 р. ГО "Антикорупційний Союз України" (клієнт) звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (банк) із заявою про відкриття поточного рахунку, у якій він зазначив, що погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті банку http://privatbank.ua), тарифами банку (далі - Умови), що разом із цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитком печатки, складають договір банківського обслуговування (далі - договір).

На підставі зазначеної заяви банком здійснювалось обслуговування розрахункової картки ГО "Антикорупційний Союз України" з наданням кредитного ліміту на поточному рахунку № 2849 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення, інші), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до норм статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір банківського обслуговування та, одночасно, кредитний договір.

Розділами 3.1.1, 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Послугу "Гарантований платіж" банк надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом та банком (далі - послуга). Послуга надасться у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки, банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Як вбачається з заяви про відкриття поточного рахунку від 07.10.2013 р., підписавши цю заяву, клієнт погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування та тарифами банку. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку, смс-ресурс зазначений банком.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту' в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 01.02.2016 року клієнт за користування кредитом сплачує банк відсотки в розмірі 36 % річних, а починаючи з 01.02.2016 року клієнт за користування кредитом сплачує банк відсотки в розмірі 64 % річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості за заявками ініційованими до 01.02.2016 р.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору та на підставі поданої відповідачем до банку заявки на гарантований платіж від 14.01.2014 р., банк надав клієнту кредитний ліміт загальній сумі 10 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою з рахунку відповідача.

Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів виконав неналежним чином, 20.10.2016 р. позивач направив відповідачу претензію № 31023K3M0S14H з вимогою про погашення заборгованості за вищевказаним договором б/н від 07.10.2013 р. Проте, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 стаття 1067 Цивільного кодексу України).

У відповідності до норм частини 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач доказів сплати заборгованості за договором банківського обслуговування не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за неповернутим кредитом в сумі 10 000,00 грн. та заборгованості по процентах в сумі 15 844,11 грн. за період з 27.11.2013 р. по 02.11.2016 р.

Крім того, у судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 17 874,13 грн. за період з 17.11.2014 р. по 02.11.2016 р.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 Господарському кодексі України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов визначено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.3.3.9.3 даного договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 даного договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 даного договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань передбачених цими Умовами, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення пені за вказаний період є такими, що заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку, що з ГО "Антикорупційний Союз України" на користь ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" підлягає стягненню пеня в сумі 17 874,13 грн. за період з 17.11.2014 р. по 02.11.2016 р.

Отже, з урахуванням норм чинного законодавства та встановлених обставин у справі, суд вважає, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32-34, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Громадської організації "Антикорупційний Союз України" про стягнення 43 718,24 грн. задовольнити.

Стягнути з Громадської організації "Антикорупційний Союз України" (02222, м. Київ, вул. Драйзера, буд. 21, офіс 100, ідентифікаційний код 38906293) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., заборгованість по процентах в сумі 15 844 (п'ятнадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 11 коп., пеню в сумі 17 874 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 13 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 березня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 20 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.