ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.03.2017 Справа № 912/240/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2017 по справі № 912/240/17 (суддя Шевчук О.Б.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка», с. Попельнисте, Олександрійського району, Кіровоградської області

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький

про визнання укладеною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2017 по справі № 912/240/17 позов задоволено частково.

Визнано укладеною між відповідачем та позивачем додаткову угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 12.12.2006 (державна реєстрація від 19.12.2006 за № 100) у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 12.12.2006 р.

(зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року № 100)

м. Кропивницький ____ __________ року

Кіровоградська область

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від імені якого діє ____________________________________________________________, що діє на підставі статті 122 Земельного кодексу України, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка» - в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому «Орендар» , з другого боку, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» уклали цю додаткову угоду (далі за текстом - угода) про поновлення договору оренди землі від 12 грудня 2006 р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року № 100) (далі за текстом - договір) наступним чином:

1. Поновити договір оренди землі від 12 грудня 2006 р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року № 100) терміном на 5 (п'ять) років.

2. Всі інші умови вищезгаданого договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 12 грудня 2006 р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року № 100).

4. Додаткова угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у «Орендодавця» ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, другий - у «Орендаря» Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка», третій у компетентному органі, що проводить державну реєстрацію речових прав.

Реквізити та підписи сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

Головне управління Держгеокадастру у Сільськогосподарське товариство

Кіровоградській області з обмеженою відповідальністю

вул. Академіка Корольова, 26 «ім. Шевченка»

м. Кіровоград, 25030 28062, вул. Соборна, 10 (Леніна),

с. Попельнасте,Олександрійський

район, Кіровоградська обл.

Код ЄДРПОУ - 30702717

__________ ______________________ ____________ ________________»

Стягнуто з відповідача на користь позивача - 1600,00 грн. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційний господарський суд відстрочити ОСОБА_1 управлінню сплату судового збору за подачу апеляційної скарги та скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2017 по даній справі.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на наступне.

1. Відповідно до ч. 2 ст. 94 ГПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Згідно ч. 1, 3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, повноваження апелянта повинні бути підтверджені довіреністю від імені Управління, виданої за підписом керівника та посвідченої печаткою.

Апеляційна скарга підписана представником відповідача ОСОБА_3, із зазначенням, що довіреність представника в матеріалах справи. Натомість, матеріали справи не містять довіреності виданої представникові відповідача ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 ст. 97 ГПК України, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено, така скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи довіреності виданої уповноваженому представникові відповідача, апеляційна скарга є такою, що підписана особою (посадове становище якої не зазначено), яка не мала права її підписувати.

2. У відповідності до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 95 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншим сторонам.

Апелянт в порушення п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України не долучив до апеляційної скарги доказів надсилання її копії іншій стороні СТОВ «ім. Шевченка».

3. У відповідності до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено в розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до вищенаведеної норми, позивач звертаючись до господарського суду сплатив за позовну вимогу немайнового характеру судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а. с. 10-11).

Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4) Закону України «Про судовий збір».

Тобто за подання цієї апеляційної скарги на оскаржене рішення, підлягає сплаті судовий збір у сумі: 1600,00 грн. х 110 % = 1760,00 грн.

До апеляційної скарги заявником не надано жодного документа в підтвердження сплати судового збору. Між тим, в прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить колегію суддів відстрочити ОСОБА_1 управлінню сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду по даній справі.

В обґрунтування клопотання про надання відстрочки сплати судового збору апелянт посилається на той факт, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 65 від 01.03.2014, Державна казначейська служба не здійснює проплату платежів на сплату судового збору, оскільки у першочерговому порядку в повному обсязі здійснюються платежі за видатками загального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; придбання медикаментів та перев'язувальних матеріалів; забезпечення продуктами харчування; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; обслуговування державного боргу; поточні трансферти населенню; поточні трансферти місцевим бюджетам; оплату послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; дослідження і розробки, окремі заходи з виконання державних (регіональних) програм, субсидії та трансферти підприємствам, установам чи організаціям в частині оплати праці з нарахуваннями, стипендій, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; видатками за рахунок коштів резервного фонду бюджету; видатками спеціального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату.

Також апелянт зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, не є прибутковою організацією, а тому у нього відсутні кошти на сплату судового збору.

Вказане клопотання колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» з подальшими змінами і доповненнями, роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України, як однієї із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (Інформаційний лист Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII) від 12.11.2015 № 01-06/2093/15).

Тобто, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачений не обов'язок, а право суду відстрочити сплату судового збору на певний строк. При цьому обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати.

Водночас звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, наведені ж скаржником обставини не мають характеру виключних.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

За вище вказаних обставин, апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись ст. 86, п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2017 по справі № 912/240/17 - повернути.

Справу скерувати до господарського суду Кіровоградської області.

Додаток: - апеляційна скарга на 3-х аркушах.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.А. Білецька

ОСОБА_4