ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Справа № 923/10/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі судового засідання ФІнаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 463983,36 грн,

за участі представників сторін:

позивача - Поклад А.О. (представника за дорученням),

відповідача - ОСОБА_2 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами, спрямованими до відповідача, про стягнення 463983,36 грн заборгованості, яка складається з 260000 грн основного боргу за наданим кредитом, 28527,29 грн процентів за користування кредитом, 43068,29 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1345,88 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 10600,03 грн процентів за несвоєчасну сплату процентів, 87905,87 грн процентів за несвоєчасне повернення кредиту та 32536 грн інфляційних. Безпосередньо ці вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 21717-59.1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 25.02.2014.

Відповідачем відзив на позов не наданий, проте і заперечень на позов не висловлено, у зв'язку з чим у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 17, 31 січня, 21 лютого та 17 березня 2017 року. При цьому ухвалою суду від 21.02.2017 розгляд справи було продовжено на 15 днів - до 19.03.2017. Поряд з цим, цією ж ухвалою розгляд справи призначено в режимі відеоконференції, яка не відбулася через відсутність технічної можливості - відсутність зв'язку з Подільським районним судом м. Києва, якому було доручено забезпечити її проведення.

Враховуючи, що участь представника позивача в засіданні унеможливлена через технічні причини, а також неприбуття в судове засідання 17.03.2017 представника відповідача, розгляд справи завершено без участі представників сторін, що відповідає положенням пункту 1-1 частини 1 статті 77 ГПК України.

Крім викладеного судом встановлено, що 25.02.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 21717-59.1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого позивач відкрив для відповідача відновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язався надавати кредитні кошти, встановивши ліміт кредитування 350000 грн (з урахуванням договору про внесення змін № 1 від 11.08.2014), на строк до 24.02.2017, зі сплатою процентів за його користування в розмірі 25% річних.

Додатком № 1 до договору сторонами погоджено графік зменшення ліміту кредитної лінії починаючи за 11.08.2014 та закінчуючи 27.02.2017 щомісячними сумами повернення кредиту.

Пунктом 4.4. договору сторонами встановлено, що сплата процентів здійснюється щомісячно з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця включно.

Як слідує з меморіальних ордерів № 6237 від 27.02.2014 на суму 243000 грн та № 8730 від 14.08.2014 на суму 142000 грн позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у вказаних сумах.

Водночас, за обліковими даними позивача, відповідачем умови договору виконувалися неналежно, погашення сум кредиту та процентів за його користування здійснювалося несвоєчасно та не в повній сумі, у зв'язку з чим станом на 01.07.2015 виникла заборгованість в розмірі 74027,29 грн, у зв'язку з чим позивач на підставі пунктів 6.1.4. та 9.2. кредитного договору (за якими позичальник зобов'язаний достроково повернути всю заборгованість за договором у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору, що є відкликання банком кредиту) звернувся до відповідача з повідомленням про відкликання кредиту (лист вих. № 10797/42 від 25.11.2015) та зажадав сплати йому 260000 грн заборгованості за кредитом та 27263,40 грн заборгованості за відсотками, які нараховані за період з 26.06.2015 по 23.11.2015.

Проте, відповідачем зобов'язання і в подальшому не були виконані, а тому станом на 29.12.2016 наявна заборгованість складає: 260000 грн за кредитом; 28527,29 грн за відсотками, які нараховані за період з 26.06.2015 по 30.11.2015.

З аналізу договірних зобов'язань слідує, що за своєю юридичною природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, за яким відповідно до приписів статті 1054 Цивільного кодексу України банк (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому до відносин за кредитним договором застосовуються положення серед іншого статті 1050 того ж Кодексу.

Так, за змістом частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України встановлено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої.

В даному контексті суд також зазначає, що у відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Водночас, частиною 7 статті 193 Господарського кодексу України встановлено правило, за яким одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

За таких обставин несплата суми кредиту та процентів за його користування є порушенням взятих відповідачем на себе зобов'язань за договором.

Через несвоєчасну сплату вказаних сум кредиту і процентів позивачем на підставі пункту 8.1. кредитного договору нараховані:

- 43068,29 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.12.2015 по 27.05.2016 від суми заборгованості 208000 грн;

- 1345,88 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 29.12.2015 по 28.06.2016 від суми заборгованості 6500 грн.

Так, згідно з названим пунктом 8.1. кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту або сплати нарахованих процентів позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від несвоєчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

У зв'язку з цим суд зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також в частині 1 статті 611, частинах 2-4 статті 612, частинах 1, 2 статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Умовами пункту 8.1. кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту та процентів за користування ним, а тому суд констатує про правомірність нарахування пені за вказані періоди та сумах.

Також через невиконання умов договору в частині сплати кредиту та процентів позивач на підставі статті 625 ЦК України та пункту 8.2. договору нарахував відповідачу:

- 87905,87 грн річних за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.11.2014 по 28.12.2016, виходячи з їх розміру - 30%;

- 10600,03 грн річних від суми простроченого кредиту за період з 01.08.2015 по 28.12.2016, виходячи з їх розміру - 30 %;

- 32536 грн інфляційних за період з 01.07.2015 по 28.12.2016 у зв'язку з несвоєчасною сплатою суми кредиту.

Вирішуючи спір в цій частині суд зазначає, що статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за частиною 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку пунктом 8.2. договору сторонами погоджено нарахування банком позичальнику 30% річних у випадку порушення ним строків повернення кредиту та сплати процентів.

Судом перевірені розрахунки річних та інфляційних, які додані до матеріалів справи, та констатується їх правомірність.

На підставі викладеного та за результатами оцінки доказів, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до приписів статті 49 ГПК України суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 6959,76 грн, покладається на відповідача.

На підставі вказаних правових норм і керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (адреса: 04071 м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А; ідентифікаційний код юридичної особи 24214088) - 260000 грн основного боргу за наданим кредитом, 28527,29 грн процентів за користування кредитом, 43068,29 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1345,88 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 10600,03 грн процентів за несвоєчасну сплату процентів, 87905,87 грн процентів за несвоєчасне повернення кредиту, 32536 грн інфляційних та 6959,76 грн компенсації по сплаті судового збору.

Дата підпису рішення - 20.03.2017

Суддя М.К. Закурін