ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 р. Справа № 909/92/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., при секретарі судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури, м-н Шевченка, 39, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400, в інтересах держави в особі Микуличинської сільської ради, вул. Грушевського, 70, с. Микуличин, Яремчанської міської ради, Івано-Франківська область, 78590,

до відповідача: Державного підприємства "Делятинське лісове господарство", вул. 16 Липня, 11,смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78442,

про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 85 249,45 грн.

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_1 - прокурор відділу, (службове посвідчення № 043413 від 07.06.16)

від відповідача: Від відповідача: ОСОБА_2 - юрист I категорії, (довіреність б/н від 01.11.2016 року)

від позивача: представники не з'явилися

встановив: Заступник керівника Надвірнянської місцевої прокуратури звернувся з позовом до господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Микуличинської сільської ради (далі - позивач) до Державного підприємства "Делятинське лісове господарство" (далі - відповідач) про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 85 249,45 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, як постійний лісокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині забезпечення охорони захисту лісових насаджень, допустило незаконну рубку дерев, на підпорядкованій йому території, не забезпечило збереження не призначених для рубки дерев, не здійснило комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, незаконних рубок, не запобігало порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявило таких порушень і не вжило відповідних заходів щодо їх усунення. Вказані факти відображені в Акті Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 06.09.2016.

Підстава для звернення заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури до суду із даним позовом мотивована встановленням факту заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення самовільної рубки лісу та неналежне здійснення своїх повноважень Микуличинською сільською радою, що виражається у відсутності звернення органом місцевого самоврядування до суду із позовною заяввою про відшкодування збитків , заподіяних навколишньому природному середовищу.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з'сувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

06 вересня 2016 року Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області здійснено планову перевірку ДП "Делятинське лісове господарство", за результатами якої виявлено неналежне виконання майстром лісу ОСОБА_3 службових обов'язків, внаслідок чого спричинено низку порушень останнього заподіяних внаслідок незаконної рубки, пошкодження дерев до ступення припинення та неприпинення росту у кварталі №10, виділі №5 Поляницького лісництва та у кварталі №12 виділі 14.1. Поляницького лісництва, які відносяться до земель Микуличинської сільської ради, про що складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період, зокрема, ліс та інша рослинність.

Як встановлено судом, на території лісового фонду ДП "Делятинське лісове господарство" виявлено низку порушень у Поляницькому лісництві, зокрема:

- у кварталі №10 виділі №5 виявлено незаконну рубку сироростучих дерев породи бука - 5 шт., з діаметрами пнів: 23, 33, 40, 50 см. Загальний об"єм порубки складає 4,73 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 30 733 грн.13 коп.;

- у кварталі №12 виділі у суміжних виділах №26,27 Поляницького лісництва, який відноситься до земель Микуличинської сільської ради виявлено незаконну рубку 12 сироростучих та сухостійних дерев породи ялина та ялиці з діаметром пнів 20, 25, 28, 28, 30, 30, 30, 34, 46, 52, 60, 70 см..Загальний об"єм порубки складає 10,78 метри кубічні. Зазначені обставини є порушенням норм Лісового кодексу України, за що розраховано шкоду в сумі 54 516 грн.32 коп.

За результатами проведеної перевірки складено акт, в якому встановлено, що у зв'язку із вище зазначеними порушеннями завдано шкоду в сумі 85 249 грн. 45 коп. Розрахунок завданої шкоди здійснено згідно з таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно ст. ст. 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 20.12.2016 року встановлено факт завдання працівником відповідача ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків шкоди.

Факт незаконної порубки дерев, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено також складеним за наслідками перевірки актом від 06.09.16, які є чинними на час вирішення спору та підписані представником відповідача без жодних зауважень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

З огляду наведеного та беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню.

Щодо судового збору, то слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнені від сплати судового збору.

Згідно положень ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За наведених обставин, судовий збір, в порядку ст. 49 ГПК України, підлягає стягненню в доход Державного бюджету України з відповідача державного підприємства "Делятинське лісове господарство" в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Микуличинської сільської ради до Державного підприємства "Делятинське лісове господарство" про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 85 249 грн.45 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Делятинське лісове господарство" (вул. 16 Липня, 11, смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, код 2189570) на користь Микуличинської сільської ради (вул. Грушевського, 70, с. Микуличин, Яремчанської міської ради, Івано-Франківська область) 85 249 грн. 45 коп. (вісімдесят п"ять тисяч двісті сорок дев"ять гривень сорок п"ять копійки) шкоди завданої навколишньому природному середовищу, яку перерахувати на розрахунковий рахунок Микуличинської сільської ради "грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності", №0020, , МФО 836014, ГУ ДКСУ в м. Яремче, Івано-Франківська область область, код платежу 24062100.

Стягнути з Державного підприємства "Делятинське лісове господарство" (вул. 16 Липня, 11, смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, код 2189570) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939) - 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.17

Суддя Фанда О. М.