ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2017 року Справа № 914/1997/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Бондар С.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів,

на рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2016

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016

зі справи № 914/1997/16

за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Адміністрація), м. Львів

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Підприємець), м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Львівська міська рада, м. Львів,

про звільнення елементу благоустрою, шляхом демонтажу тимчасової споруди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.10.2016 у справі № 914/1997/16, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016, позов Адміністрації до Підприємця задоволено повністю.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.02.2017 первісно подану касаційну скаргу Підприємця на рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 зі справи № 914/1997/16 повернуто скаржникові на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

14.02.2017 (згідно вхідного штампу на касаційній скарзі Львівського апеляційного господарського суду) Підприємець повторно звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою б/д, б/н, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій у справі № 914/1997/16, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони (статті 26, 27, 29 ГПК України). Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК України).

Таку ж правову позицію викладено і в пункті 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями).

До касаційної скарги Підприємця не додано доказів надіслання її копій Львівській міській раді (третій особі у справі), а також матеріали скарги не містять й відміток про їх безпосереднє вручення (копії касаційної скарги) третій особі, яка бере участь у справі, що є порушенням вимог частини четвертої статті 111 ГПК України.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 ГПК України не додано доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі статтею 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У відповідності до статті 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (у даному випадку, з 13.12.2016).

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги було 04.01.2017.

Підприємцем касаційну скаргу повторно подано 14.02.2017 (згідно вхідного штампу на касаційній скарзі Львівського апеляційного господарського суду), тобто поза межами встановленого статтею 110 ГПК України двадцятиденного строку подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 53 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Проте, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не заявлено та причини його пропуску не наведено.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" ГПК не встановлено строк для звернення до господарського суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання касаційної скарги.

Таке клопотання може бути викладено у скарзі чи в окремій заяві і в останньому випадку має бути подано до винесення ухвали про повернення касаційної скарги.

Повернення касаційної скарги, поданої з порушенням строку без клопотання про його відновлення з посиланням на пункт 5 частини першої статті 1113 ГПК, не перешкоджає повторному поданню касаційної скарги з клопотанням про відновлення строку її подання.

Керуючись пунктами 3, 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 у справі № 914/1997/16 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Суддя В. Палій

Суддя С. Бондар

Суддя В. Селіваненко