ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа № 5023/10625/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

за участю представників:

від кредиторів - не з'явились,

ліквідатор (апелянт) - Бережний О.І. - на підставі свідоцтва від 09.04.2013р. №728,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича (вх.№525 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі № 5023/10625/11,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріоритет - ЮС", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі №5023/10625/11 (суддя Яризько В.О.) усунуто арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича (свідоцтво № 728 від 09.04.2013) від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Пріоритет-ЮС", код 32674158. Зобов'язано арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича (свідоцтво № 728 від 09.04.2013) виконувати обов'язків ліквідатора ТОВ "Пріоритет-ЮС", код 32674158, до призначення нового ліквідатора. Відклдено розгляд справи на "23" березня 2017 р. об 11:00. Визначено, що судове засідання відбудеться за адресою : м. Харків, пл. Свободи 5 Держпром 8-й під'їзд, к.322. Запропоновано комітету кредиторів погодити кандидатуру арбітражного керуючого Борових І.А. для призначення ліквідатором у справі або надати пропозиції щодо іншої кандидатури.

Не погодившись з ухвалою господарського суду першої інстанції, арбітражний керуючий Бережний Олександр Івановича звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі №5023/10625/11.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог ліквідатор зазначає, що процедура продажу майна боржника, сума продажу, розмір витрат ліквідатора погоджено комітетом кредиторів, що підтверджується протоколом засідання комітету кредиторів від 03.04.2015р. № 6, після отримання грошових коштів та укладення договорів купівлі-продажу було проведено розрахунки з кредиторами, завершено ліквідаційну процедуру, ліквідаційний звіт погоджено на комітеті кредиторів.

За таких обставин, на думку апелянта, ліквідатор здійснив всі дії у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", рішень, прийнятих комітетом кредиторів, та господарським судом.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.03.2017р. у зв'язку з відсутністю на роботі судді Камишевої Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі №5023/10625/11.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "КБ "Надра" просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі № 5023/10625/11 про банкрутство ТОВ "Пріоритет-ЮС" (вх.№ 2643 від 10.03.2017р.).

В обґрунтування своєї позиції у справі кредитор зазначає, що 03.04.2015р. відбулось засідання комітету кредиторів ТОВ "Пріоритет-ЮС", на якому ліквідатор виклав зміст звіту про виконану роботу, який було затверджено комітетом з дорученням ліквідатору подати до господарського суду Харківської області для розгляду та затвердження звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс ТОВ "Пріоритет-ЮС". На думку кредитора, матеріали звіту, надані ліквідатором боржника свідчать про повну та всебічну проведену роботу по виявленню активів боржника в процедурі банкрутства.

Ліквідатором надано пояснення у справі (вх.№ 2722 від 14.03.2017р.), в яких додатково зазначає, що відсутності у місцевого господарського суду повноважень на визначення вартості металобрухту. Разом з тим, для продажу майна, яке увійшло до ліквідаційної маси, як металобрухту необхідно витратити кошти на завантаження та транспортування, якщо підприємство, яке здійснює прийом металобрухту буде виїжджати на місце зберігання для порізки та подальшого транспортування вартість металу зменшується на 20 відсотків.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі №5023/10625/11.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників кредиторів у справі за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 27.09.2012р. ТОВ "Пріоритет-ЮС" (код 32674158) визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2015 р. затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Пріоритет-ЮС", провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 р. апеляційна скарга ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" задоволена частково, ухвала господарського суду Харківської області від 22.12.2015 р. скасована, справа передана на розгляд господарського суду Харківської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2016 р. касаційна скарга арбітражного керуючого Бережного О.І. залишена без задоволення, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 р. залишена без змін.

Місцевим господарським судом було встановлено, що в матеріалах справи наявні копії договору на проведення оцінки вартості майна № 556/01/13-Х від 21.10.2013р., укладеного з суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "САБО консалтинг", в якому вартість робіт за договором погоджена в сумі 2000,00 грн. (т. 9, а.с. 91-92), а також оригіналу договору № 556/01/13-Х від 21.10.2013р., укладеного з суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "САБО консалтинг", в якому вартість робіт за договором погоджена в сумі 10000,00 грн., при цьому оплата була здійснена саме в сумі 10000,00 грн.

Судом були витребувані пояснення стосовно визначення ліквідатором ціни продажу майна та виявлених розбіжностей в наданих суду копіях текстів договорів на проведення оцінки вартості майна № 556/01/13-Х від 21.10.2013р. щодо ціни договору, ліквідатором надані відповідні пояснення, які викладені судом вище.

Враховуючи пояснення ліквідатора, суд встановив, що уклавши договір на проведення оцінки вартості майна № 556/01/13-Х від 21.10.2013р. з ТОВ "САБО консалтинг", описка допущена саме в тому примірнику, де зазначена ціна робіт 2000,00 грн., однак суд зазначає, що зміна вартості робіт, а також виправлення технічної описки в вже підписаному договорі можливо шляхом укладення додаткової угоди до такого договору. При цьому збільшуючи вартість робіт в п'ять разів, ліквідатор діяв в порушення інтересів кредиторів, оскільки збільшення вартості робіт по оцінці майна тягне за собою зменшення коштів, що можуть бути розподілені між кредиторами.

Стосовно продажу майна банкрута (екскаватора ЄО-4321, навантажувача Т-156, пресу пакетувального RICO S 12, пресу пакетувального C-12, пресу пакетувального C-12) на відкритих торгах з початковою вартістю, що була визначена суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "САБО консалтинг", на думку суду, ліквідатор на власний розсуд визначив вартість майна та здійснив відчуження майна банкрута за ціною значно меншою, навіть, ніж ціна за продаж такого майна як металобрухту.

Як зазначив місцевий господарський суд, згідно відкритих даних про вартість металобрухту в Інтернеті, в період з 13.02.2015р. по 13.03.2015р. вартість останнього складала від 3762 грн. за тону до 4219грн. за тону, що надавало можливості ліквідатору продати екскаватор марки ЄО-4321 вагою 20400 кг за 70000 - 80000 грн., а не за 16870,26 грн., що майже в 4 рази менше від можливої суми продажу, та за такою ж ціною можливо було продати і решту майна, що значно б збільшило суму реалізованого майна банкрута та погашення вимог кредиторів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання своїх обов'язків ліквідатором Бережним О.І. під час ліквідаційної процедури ТОВ "Пріоритет-ЮС", про відмову в затвердженні звіту ліквідатора та усунення арбітражного керуючого Бережного О.І. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Пріоритет-ЮС".

Згідно зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України ( далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) .

Відповідно до п. 1-1 Розділу X "Прикінцеві та Перехідні положення" положення Закону про банкрутство № 4212-VI від 22.12.2011р. застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. При цьому, розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону до 19.01.2013р.) арбітражний керуючий - фізична особа, яка має ліцензію, видану у встановленому порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника визнаного банкрутом та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно ч. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону до 19.01.2013р.) при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Термін сумлінність передбачає, що особа чесно, старанно, ретельно та добросовісно виконує свої обов'язки. Термін розумно передбачає, що особа виконує свої обов'язки змістовно та доцільно. Термін інтерес означає те, що найбільше цікавить особу та відповідає його прагненням і вигоді.

При цьому частиною 11 цієї статті встановлено, що невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону до 19.01.2013р.) арбітражним керуючим (ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб`єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредитора.

Як зазначив місцевий господарський суд, дані щодо арбітражного керуючого Бережного О.І. свідчать про те, що він пройшов відповідне навчання, займається цим видом діяльності тривалий час та є кваліфікованим, досвідченим щодо обізнаності об`єктивної та справедливої ціни продажу активів боржника в процедурах банкрутства. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає імперативної норми, яка би забороняла ліквідатору встановлювати вищу ціну продажу активів, ніж та, яка зазначена в звіті оцінювача. І навпаки ст. 3-1 вищезазначеного Закону зобов`язує арбітражного керуючого, при реалізації своїх прав та обов'язків, діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів і у разі сумніву щодо об`єктивності ціни визначеної оцінювачем мав прийняти всі необхідні заходи для продажу майна за ціною, яка найбільш цікавить кредиторів та відповідає їх прагненням і вигоді.

Таким чином, ліквідатор при реалізації своїх прав та обов'язків зобов'язаний був діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів, ціна товару встановлена ним, як суттєва умова змісту правочину, мала бути розумною, справедливою такою, що максимально відповідає інтересам як кредиторів так і боржника.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах наданих їй актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Тобто, під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачено положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" основним завданням закону є встановлення умов і порядку відновлення платоспроможності суб`єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, комітетом кредиторів було зобов'язано провести оцінку майна боржника у зв'язку з чим укласти договір на проведення незалежної оцінки з суб'єктом оціночної діяльності.

Ліквідатором було укладено договір на проведення оцінки вартості майна від 21.10.2013р. №556/01/13-х з суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "САБО консалтинг". Відповідно до звіту про оцінку групи інвентарних об'єктів у кількості 5 одиниць від 28.10.2013р., ринкова вартість майна на дату оцінки склала: 1 екскаватор ЄО-4321 - 41067,00 грн., навантажувач Т-156 - 70253,00 грн., прес пакетувальний RICO S 12- 50307,00 грн., прес пакетувальний С-12 - 50307,00 грн. Загальна вартість майна становила 262241,00 грн.

Звіт про оцінку майна боржника було погоджено комітетом кредиторів на підставі протоколу від 04.08.2014р. № 5

Ліквідатором опубліковано оголошення в газеті "Прем'єр" № 127 (5431) від 06.06.2014р. про оголошення конкурсу з визначення організатора проведення аукціону з продажу майна боржника.

Для участі в конкурсі було надано 2 заявки: Товарна біржа "Ресурс-Інформ" з запропонованою винагородою 10% від вартості реалізованого мана та ПП "Торги.УА" з запропонованою винагородою 12 відсотків від вартості реалізованого майна.

Зважаючи на прийнятий розмір винагороди матеріально-технічну базу та досвід, ліквідатор доручив проведення аукціону з продажу майна боржника Товарній біржі "Ресурс-Інформ", яка ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2014р. була визначена учасником провадження у справі.

Ліквідатором було укладено договір про проведення відкритих торгів у формі аукціону від 29.08.2014р. № 1 з Товарною біржею "Ресурс-Інформ". Оголошення про продаж майна боржника опубліковано на сайті Вищого господарського суду України та торги були призначені на 20.10.2014р.

04.03.2014р. було проведено відкриті торги продажу майна боржника. Відповідно до протоколу № 1 проведення відкритих торгів у формі аукціону, переможцем аукціону визнано ОСОБА_1 Зазначене вище майно було придбано переможцем за ціною 107728,17 грн.

З урахуванням винагороди Товарної біржі "Ресурс-Інформ" за організацію та проведення аукціону в розмірі 10% на ліквідаційних рахунок боржника надійшла сума 96955,35 грн.

Після проведення аукціону, ліквідатором ТОВ "Пріоритет-ЮС" було направлено проекти договорів купівлі-продажу №1, № 2 та №3 на адресу переможця аукціону - ОСОБА_1

Після отримання проектів договорів купівлі-продажу №1, № 2, № 3 у п'ятиденний строк ліквідатором ТОВ "Пріоритет-ЮС" з переможцем аукціону ОСОБА_1. було укладено договори купівлі-продажу від 25.03.2015р. №1, №2, № 3 та складно акти прийому-передачі майна від 02.04.2015р. №1, № 2, № 3.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону про банкрутство дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Як вбачається з матеріалів справи, скарги на дії ліквідатора під час проведення ліквідаційної процедури з боку учасників судового процесу подано не було.

Крім того, згідно з ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною третьою статті 55 Закону про банкрутство (в редакції станом на момент проведення процедури продажу майна банкрута) визначено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Таким чином, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, доказування підлягають наступні факти: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, результати аукціону, на якому було реалізовано майно, яке увійшло до ліквідаційної маси банкрута, сторонами у справі оскаржено в судовому порядку не було, є чинними на час винесення оскаржуваної ухвали суду, що позбавляє суд повноважень на надання правової оцінки правомірності дій ліквідатора, а також організатора аукціону в ході проведення конкурсу, зокрема, визначення початкової ціни майна, а також завдання зазначеними діями шкоди інтересам кредиторів у справі.

При цьому, на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Пріоритет-ЮС" було здійснено розподіл коштів від реалізації майна боржника та затверджено наданий комітету кредиторів звіт ліквідатор (т.11, а.с. 222, 223).

Разом з тим, доводи місцевого господарського суду про реалізацію майна банкрута за ціною, яка є нижчою, ніж ціна такого майна як металобрухту, є нічим іншим, як припущення можливої ціни реалізації майна банкрута, разом з тим, які не підтверджені фактичними результатами проведених аукціонів з боку незалежного суб'єкта господарювання (організатора аукціону) зі зниженням початкової ціни до 107728,17 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону до 19.01.2013р.) у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, необхідні для повного задоволення кредиторів, він виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону.

Як встановлено судовою колегією, ліквідатором було виявлено, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ "Пріоритет-ЮС" на праві приватної власності належить тепловоз ТГМ-40С, заводський номер 0024, але фактично на підприємстві він відсутній у зв'язку з тим, що постановою про визнання та доручення до справи речових доказів від 10.11.2009р. даний тепловоз у підприємства було вилучено. 03.04.2015р. було проведено засідання комітету кредиторів, на якому було виключено з ліквідаційної маси тепловоз ТГМ-40С у зв'язку з неможливістю встановлення його місцезнаходження.

Так, постановою господарського суду апеляційної інстанції від 18.02.2016р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2016р., було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 22.12.2015 року у справі № 5023/10625/11, якою затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріоритет-ЮС", провадження у справі припинено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом було зазначено, що згідно протоколу виїмки від 10.11.2009р., старшим слідчим УМВС України на Південній залізниці Даниленко В.Г. (в якості доказу) було вилучено вказаний тепловоз, який мав зберігатися, до вирішення питання по кримінальній справі, на станції Південної залізниці. При цьому, господарським судом апеляційної інстанції було встановлено, що ліквідатором неодноразово направлялись запити до органів прокуратури та УМВС на Південній залізниці про місцезнаходження тепловозу. Однак, згідно відповідей на запити, ні органи прокуратури ні УМВС не змогли вказати місцезнаходження тепловозу. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2009 року у справі №4-807/09 було скасовано постанову начальника відділу прокуратури Харківської області про порушення кримінальної справи №18090127, в рамках якої було вилучено вказаний тепловоз. На вимогу господарського суду Харківської області (ухвала від 20.02.2014р. у цій справі) органом УМВС на Південній залізниці була надана відповідь про те, що кримінальна справа №18090127, в рамках якої тепловоз було вилучено, в їх провадженні не перебуває, про місцезнаходження тепловозу не відомо. На засіданні комітету кредиторів 03.04.2015 року було прийнято рішення про виключення із ліквідаційної маси ТОВ "Пріоритет-ЮС", у зв'язку з неможливістю встановлення місця знаходження тепловоза ТГМ-40С, з метою недопущення затягування ліквідаційної процедури.

За висновками апеляційного господарського суду, листування ліквідатора з органами УМВС та прокуратури, з метою пошуку тепловоза ТГМ-40С (який належить на праві власності банкруту), не є всіма вичерпними заходами, які слід вчиняти в такому випадку. На думку колегії суддів господарського суду апеляційної інстанції, такими заходами, зокрема, повинні бути звернення до органів досудового слідства з заявою про порушення кримінальної справи за фактом зникнення (неповернення органами УМВС) майна боржника (тепловозу ТГМ-40С).

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 01.03.2010р. у справі № 27/366-09 визнано право власності на маневровий тепловоз ТГМ - 40 заводський номер 0024, виробництва Камбарського машинобудівного заводу, заводський номер двигуна 880 КВ7089 за ТОВ "СГ Консалт". Вказане рішення господарського суду Харківської області набрало чинності 12.03.2010р. Таким чином, на момент порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Пріоритет - ЮС" право власності на маневровий тепловоз належало іншій юридичній особі, а в бухгалтерії ТОВ "Пріоритет ЮС" помилково не виключено з бухгалтерського обліку зазначений тепловоз.

За таких обставин, матеріалами справи не підтверджуються обставини не виявлення або відсутності реалізації ліквідатором усіх наявних активів боржника, що свідчить про відсутність підстав, визначених положеннями ст. 32 Закону про банкрутство, для звільнення ліквідатора з займаної посади та призначення на його місце іншої особи.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі № 5023/10625/11 -скасуванню, справа - передачі для подальшого розгляду місцевому господарському суду.

Керуючись ст.ст. 32-35, 43, 99, 101, п.2 ч.1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бережного Олександра Івановича задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017р. у справі №5023/10625/11 скасувати.

Справу № 5023/10625/11 передати для подальшого розгляду господарському суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 20.03.2017р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко