ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/11146/16

За позовом Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Ленінського району, м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м. Дніпро

про витребування майна

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від прокурора: Деркач І.П. - посв. № 025042 від 21.03.2014

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. б/№ від 01.11.2016)

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача: Дніпропетровської міської ради звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" про витребування нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 по справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради визнано неправомірними дії ліквідатора КЖЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради визнано неправомірними дії арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро, та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів проведених 27.12.2012 товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу в тому числі спірного нерухомого майна та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1163 від 16.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладеного між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_5 та ТОВ "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП" з відчуження спірного нежитлового приміщення. Наведене, на думку прокурора, свідчить про те, що спірне майно вибуло з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро поза волею власника, що є підставою для витребування майна від відповідача згідно зі ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 15.12.2016. Залучено до участі у справі третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП"; третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Ленінського району; третю особу-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства".

02.12.2016 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Прокуратури Дніпропетровської області в якому просить усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням №85, загальною площею 54,4 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-клуб".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" було повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

09.12.2016 до господарського суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 зупинено провадження у справі до її повернення до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" повернуто без розгляду.

21.12.2016 справа №904/11146/16 повернулась до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2017.

27.12.2016 надійшов запит справи від Дніпропетровського апеляційного господарського суду для подальшого направлення до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.02.2017 касаційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" повернуто скаржнику.

24.02.2017 справа №904/11146/16 повернулась до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.03.2017.

14.03.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення заявлених прокурором вимог заперечував, посилаючись на те, що ТОВ Ренессанс-клуб є добросовісним набувачем спірного майна, яке придбане ним за відплатним договором, при цьому, відповідач зазначив, що спірне майно вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради та КЖЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради, за їх волею. Крім того, заперечуючи проти вимог про витребування майна на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України, відповідач зазначив про неможливість їх задоволення, через встановлені ч. 2 ст. 388 ЦК України обмеження, згідно яких, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судового рішення. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач також стверджує, що факт визнання недійсним договору купівлі-продажу, за яким спірне майно вибуло з володіння позивача, не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі.

14.03.2017 прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі просив суд позов задовольнити.

14.03.2017 відповідачем було подано заяву про залишення позову без розгляду, з огляду на недотриманням прокурором вимог закону в частині, яка передбачає обов'язок обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Також, 14.03.2017 до господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Клуб" про застосування до спірних відносин позовної давності. В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що Дніпропетровська міська рада була обізнана про укладання 16.07.2013 виробничим ремонтним житлово-експлуатаційним підприємством Ленінського району договору купівлі-продажу нежитловим приміщенням №85, загальною площею 54,4 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1 з ТОВ "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП", оскільки міська рада після укладання зазначеного договору втратила право власності на спірне майно, не виконувала обов'язків власника щодо утримання цього майна, не вживала заходів по контролю за його станом, збереженням та використанням. Окрім того, міська рада є учасником справи про банкрутство ВРЖЕП Ленінського району. Укладений між виробничим ремонтним житлово-експлуатаційним підприємством Ленінського району та ТОВ "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП" договір купівлі-продажу від 16.07.2013 визнаний недійсним з моменту укладення, тобто строк позовної давності для звернення позивача, як власника, з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння починає перебіг з моменту вибуття майна з володіння позивача. Отже, у даному провадженні позивачем оспорюються правовідносини, що мали місце більш трьох років тому. Строк позовної давності за позовом про витребування з чужого незаконного володіння майна сплив 17.07.2016, а звернення прокурора з позовом мало місце поза межами встановленого строку позовної давності для звернення за захистом порушеного права, що є безумовною підставою для відмови в позові.

Прокурор подав до суду письмові пояснення №05/2-б/ч вх16 від 14.03.2017, в яких проти задоволення заяви про застосування до спірних відносин позовної давності заперечує. Зазначає, що про недійсність правочину на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачу, так і прокурору стало відомо лише 29.08.2016, після винесення господарським судом Дніпропетровської області ухвали по справі №38/5005/5752/2012 щодо задоволення скарги прокурора на дії ліквідатора по включенню вказаного майна до ліквідаційної маси та визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів. Розглянувши клопотання відповідача суд не знайшов підстав для його задоволення, виходячи з того, що стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Розгляд справи триває вже достатньо довгий час (з 01.12.2016). Отже, відповідач не був позбавлений права на подання доказів на протязі трьох місяців.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

При цьому, слід зазначити, що судом було надано достатньо часу учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Представники позивача та третіх осіб-1,2,3, в призначене в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро.

Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради (далі - КВЖРЕП Ленінського району), яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991.

З'ясовано, що рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів, яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

Факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 та рішення Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 12.06.2013 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 07.06.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1).

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України).

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Так, на виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011, об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КВЖРЕП Ленінського району передано на баланс КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю.

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2012 відкрито провадження у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району.

Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 КВЖРЕП Ленінського району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 у справі №38/5005/5752/2012 КВЖРЕП Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором КВЖРЕП Ленінського району призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6, яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 1А, що розташоване за адресою: ж/м Комунар, 5В в м. Дніпро, з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею Регіональна універсальна біржа торгів з продажу нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро, оформлених протоколом №19 від 27.12.2012 та переможцем яких визначено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РЕГІОНІНВЕСТГРУПП.

На підставі протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро, 16.07.2013 між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Ленінського району Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РЕГІОНІНВЕСТГРУПП укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1163, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі.

Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро, та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, оформлених протоколом №19 від 27.12.2012 та визнано недійсним договір купівлі - продажу № 1163 від 16.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_5 та ТОВ РЕГІОНІНВЕСТГРУПП з відчуження спірного нежитлового приміщення.

З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 є такою, що набрала законної сили.

Вказане нерухоме майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РЕГІОНІНВЕСТГРУПП було відчужено на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб за договором купівлі-продажу № 1745 від 27.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 у справі №38/5005/5752/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 залишено без змін.

Таким чином, судом були встановлені як незаконність дій ліквідатора третьої особи-2 щодо реалізації спірного майна, так і недійсність договору купівлі-продажу вказаного майна.

Крім того, прокурором до матеріалів справи долучено: ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015р. по справі № 38/5005/5752/2012; копію вироку Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 22.04.2016 р. по справі № 201/17998/15-к.

Прокурор вважає, що оскільки при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро, що і є причиною виникнення цього спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Зазначеною вище ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012, встановлено, що спірне майно не належало КЖЕП Ленінського району, в зв'язку з чим, дії ліквідатора щодо включення цього майна до ліквідаційної маси підприємства боржника, та подальша його реалізація, визнані неправомірними, а договір купівлі-продажу, за яким відбулося відчуження майна, визнано недійсним.

Вказані вище обставини, які в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника - територіальної громади міста з порушенням вимог чинного законодавства, та поза його волею.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

В силу частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Згідно приписів ст.ст. 319, 321 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом).

Обставини, встановлені ухвалою суду від 29.08.2016 у справі № 38/5005/5752/2012 щодо незаконності відчуження спірного майна, дозволяють стверджувати про те, що майно вибуло з володіння Дніпропетровської міської ради поза волею власника.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача відносно вибуття спірного майна з володіння позивача за його волею, суд вважає безпідставними, й такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, які свідчать про відсутність волевиявлення позивач на відчуження спірного майна в рамках процедури банкрутства КЖЕП Ленінського району.

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача з посиланням на те, що спірне майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, оскільки його продаж відбувся в порядку, встановленому для виконання судового рішення (ч. 2 ст. 388), оскільки судовим рішенням у справі № 38/5005/5752/2012 включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника та його продаж з відкритих торгів визнано неправомірним, а безпосередньо договір купівлі-продажу майна визнано недійсним. (постанова Верховного Суду України від 3 жовтня 2011, справа № 3-98гс11).

Заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Суд враховує, що про недійсність правочину на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачеві, так і прокуророві стало відомо лише 29.08.2016, після винесення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали по справі № 38/5005/5752/2012 щодо задоволення скарги прокурора на дії ліквідатора по включенню вказаного майна до ліквідаційної маси та визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Крім того, Дніпропетровська міська рада була залучена до участі у справі №38/5005/5752/2012 ухвалою суду від 15.09.2015, що також свідчить про те, що позивач раніше не міг дізнатися про порушення його прав у вигляді включення належного йому нерухомого майна до ліквідаційної маси третьої особи-2 та подальшого продажу такого майна.

Наведене виключає можливість для висновку про сплив позовної давності на час звернення прокурора з даним позовом.

Заява відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Прокурор у позовній заяві зазначив, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою Дніпропетровської області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Дніпровською міською радою не було вжито заходів для запобігання вибуттю комунального майна із власності територіальної громади, а також не вжито заходів для повернення такого майна територіальній громаді. Вказана бездіяльність була також встановлена постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 804/53/15. Отже, листом № 05/1-882 вих-16 від 08.11.2016 Прокуратурою Дніпропетровської області було повідомлено Дніпропетровську міську раду про те, що за результатами вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері державної та комунальної власності прокуратурою було прийнято рішення про звернення до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про витребування від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" нежитлового приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а (8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро.

Отже, прокурор звернувся із даним позовом до суду, здійснюючи надані законом функції, реалізуючи покладені на нього повноваження, визначені статтею 29 Господарського процесуального кодексу України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушень чинного законодавства при використанні майна територіальної громади міста Дніпро.

Дана позовна заява, як захід прокурорського реагування, вжита на захист порушених економічних інтересів держави в особі Дніпровської міської ради, яка виступає уповноваженим органом щодо даного спору, однак заходів щодо усунення порушень при використанні комунального майна належним чином не здійснює.

Враховуючи те, що Дніпровською міською радою після винесення господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 29.08.2016 по справі № 38/5005/5752/2012 не вжито належних заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста спірного нерухомого майна, що свідчить про неналежне здійснення останньою своїх повноважень, прокурор обґрунтовано звернувся з даним позовом відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Витребувати від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб (49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд.3-Б, кімн.35, код 24439634) на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького,75, код 26510514)нежитлове приміщення № 85, що розташоване на першому поверсі поз. 1-8, а(8)-ганок, житлового будинку 1 (літ. А-14) по вулиці Метробудівська, м. Дніпро, загальною площею 54,4 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1), про що видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб (49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 3-Б, кімн.35, код 24439634) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49601, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38, реквізити отримувача: МФО 820172, р/р0291 в ДКСУ в м.Київ, код 02909938, код класифікації видатків бюджету - 2800) 1378,00грн. судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2017

Суддя ОСОБА_8