ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Справа № 32/17-3653-2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Панової І.Ю., Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара"
на ухвалугосподарського суду Одеської області від 15.09.2016 року
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року
у справі№ 32/17-3653-2011 господарського суду Одеської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Славутич 2009"
доСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтернівська птахофабрика"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін:

від Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" - Лалаєва Л.В., довіреність № 10/00-176 від 01.12.2016 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара" - Вичіков В.В., довіреність № б/н від 07.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 (суддя - Найфлейш В.Д.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Комінтернівська птахофабрика" (далі - СТОВ "Комінтернівська птахофабрика") ліквідовано та припинено. Провадження у справі № 32/17-3653-2011 припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 (головуючий суддя - Лавриненко Л. В., суддя - Пироговський В.Т., суддя - Філінюк І.Г.) ухвалу господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Форум" Ларченко І. М. (далі - ПАТ "Банк "Форум") - без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 37/17-3653-2011, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніагара" (далі - ТОВ "Ніагара") звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 скасувати. Справу № 37/17-3653-2011 направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ТОВ "Ніагара" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 13, 25, 26, 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 року змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI), ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 37/17-3653-2011 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білошкап О.В., суддя - Поліщук В.Ю., суддя - Удовиченко О.С. (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2017 року в матеріалах справи).

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 20.01.2017 року № 08.03.-04/247, у зв'язку з перебуванням судді Білошкап О.В. на лікарняному, відповідно до п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено автоматичну зміну складу колегії у справі № 37/17-3653-2011 (розпорядження в матеріалах справи).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 37/17-3653-2011 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Панова І.Ю., суддя - Короткевич О.Є. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.01.2017 року в матеріалах справи).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.01.2017 року у справі № 37/17-3653-2011 прийнято касаційну скаргу ТОВ "Ніагара" на ухвалу господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 до провадження. Призначено розгляд касаційної скарги у засіданні колегії суддів Вищого господарського суду України на 07.02.2017 року.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.02.2017 року у справі № 32/17-3653-2011 продовжено строк розгляду касаційної скарги ТОВ "Ніагара". Відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ "Ніагара" на 28.02.2017 року.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 року у справі № 32/17-3653-2011 відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ "Ніагара" на 07.03.2017 року.

Від ОСОБА_7 до Вищого господарського суду України надійшло заперечення на касаційну скаргу ТОВ "Ніагара", в якому він просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 залишити без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України у вищевказаному складі, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 14.09.2011 року порушено провадження у справі № 32/17-3653-2011 про визнання банкрутом СТОВ "Комінтернівська птахофабрика", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Демченко Г.Г.

Постановою господарського суду Одеської області від 18.05.2012 року у справі № 32/17-3653-2011 визнано СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демченка Г. Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року у справі № 32/17-3653-2011 припинено повноваження ліквідатора банкрута СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" арбітражного керуючого Демченка Г.Г. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Хайло М.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року від 16.10.2014 року у справі № 32/17-3653-2011 припинено повноваження ліквідатора банкрута СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" арбітражного керуючого Хайло М.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гончар Ірину Олександрівну.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2015 року у справі № 32/17-3653-2011 продовжено строк ліквідаційної процедури СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" та повноважень ліквідатора СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" арбітражного керуючого Гончар І.О. до 07.11.2015 року.

02.09.2016 року ліквідатором СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" подано до суду звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс на затвердження, який схвалено комітетом кредиторів відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів № 8 від 02.09.2016 року.

Розглянувши наявні матеріали у справі, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, судом першої інстанції встановлено, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором визначено майно, яке входить до ліквідаційної маси, проведено оцінку рухомого та нерухомого майна банкрута. Згідно висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки, ліквідаційна вартість об'єкта оцінки склала 2 473 222, 00 грн. станом на 29.10.2015 року без врахування ПДВ.

Згідно з висновком про вартість майна, яке знаходиться в заставі, ліквідаційна вартість об'єкта оцінки склала 9 880 000, 00 грн. станом на 29.10.2015 року без врахування ПДВ.

04.12.2015 року відбувся аукціон з продажу майна СТОВ "Комінтернівська птахофабрика". Переможцем аукціону було обрано ТОВ "УКРЕГС". Результати аукціону було оформлено протоколами про проведення аукціону № 04-12/1 від 04.12.2015 року та № 04-12/2 від 04.12.2015 року, Відповідно до протоколів № 04-12/1. № 04-12/2 від 04.12.2015 року, ціна за лот № 1 становить 2 413 425,47 грн., за лот № 2 - 9 899 760,00 грн. без ПДВ.

Кошти, отримані від продажу майна боржника за виключенням винагороди, додаткової винагороди та суми на оплату податкових зобов'язань на суму 385 607, 12 грн. без ПДВ, виконавця, були перераховані на рахунок боржника в ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", всього - 11 927 578,35 грн. без ПДВ.

Крім того, на ліквідаційний рахунок були перераховані кошти від безпосереднього продажу іншого майна, що розташоване в с. Турбівка, Житомирської області відповідно до договорів №1026, №1024, №1030, №1028 від 29.07.2016 року в сумі 59847,00 грн., у зв'язку з визнанням аукціонів з продажу цього майна такими, що не відбулись згідно доданих документів.

Ліквідатором перераховані кошти заставодержателю - ПАТ "Банк "Форум" в погашення кредиторських вимог згідно реєстру вимог кредиторів по договору іпотеки № 0026/08/08 та додаткових угод № № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 в розмірі 9 582 343,02 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1 від 22.01.2016 року.

Ліквідатором проведено погашення вимог кредиторів згідно реєстру, а саме кредиторської заборгованості першої черги в повному обсязі, для чого укладений генеральний зарплатний договір № 28351 від 15.12.2015 року та проведена оплата на карткові рахунки громадян в розмірі 253979, 68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3 від 05.02.2016 року, № 7 від 17.03.2016 року, № 11 від 18.03.2016 року, № 8 від 19.08.2016 року.

Крім того, ліквідатором погашена кредиторська заборгованість другої черги в наступному розмірі: заробітна плата - 121503,47 грн., Комінтернівський районний центр зайнятості - 33252,14 грн., Южненська міська ВД ФССзТВП - 8495,52 грн., УПФ в Комінтернівському районі Одеської області - 739065,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 21 від 19.08.2016 року, № 24 від 23.08.2016 року, № 28 від 23.08.2016 року, № 22 від 23.08.2016 року, № 29 від 23.08.2016 року, № 26 від 23.08.2016 року, № 27 від 23.08.2016 року.

Під час ліквідаційної процедури Першотравневій сільській раді Комінтернівського району Одеської області передано об'єкти соціально культурної сфери, а саме: будівля зберігання спортивного інвентарю, стадіон новий, стадіон старий, суддівська кімната, дитячий садок з сараєм, клуб, одноповерховий будинок - 3 одиниці, що підтверджується актом приймання-передачі від 09.08.2016 року.

В ході виявлення майна, зареєстрованого за боржником були направлені запити до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності", Державної інспекції сільського господарства України.

Згідно отриманих відповідей нерухомого майна та транспортних засобів за боржником не зареєстровано, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками, крім того наявні довідки банківських установ про відсутність грошових коштів на рахунках боржника.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу СТОВ "Комінтернівська птахофабрика".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" ліквідовано та припинено. Провадження у справі № 32/17-3653-2011 припинено.

Переглянувши вказану ухвалу господарського суду Одеської області в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції в постанові від 02.11.2016 року погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив її без змін, вказавши на те, що доводи апеляційної скарги ПАТ "Банк "Форум" спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції зроблені без всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та без дослідження та належної оцінки всіх доказів у даній справі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 47 ГПК України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Банк "Форум", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Форум" Ларченко І. М., обґрунтовуючи порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, посилалася на Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI (зі змінами та доповненнями), який набрав чинності 19.01.2013 року.

Посилання на норми цієї редакції Закону містяться і в ухвалі господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року у справі № 37/17-3653-2011.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вказав на те, що відповідно до п. 1-1 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру постановою господарського суду Одеської області від 18.05.2012 року.

В оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що провадження у справі про банкрутство підприємства - боржника регулюється нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону, яка була чинною до 19.01.2013 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції не враховано, що положення Закону в редакції від 22.12.2011 року № 4212-VI, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, тобто до 19.01.2013 року. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Враховуючи дату прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом у даній справі, процедура продажу майна банкрута регулюється положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013 року (далі - Закону про банкрутство).

Основні засади продажу майна на аукціоні визначені ст. 49 Закону про банкрутство. За приписами ч. 1, ч. 2, ч. 4-7 наведеної норми продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону. Учасниками аукціону можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземні юридичні особи, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону.

Крім того, ст. 86 Закону про банкрутство передбачено особливості банкрутства сільськогосподарських підприємств, в тому числі особливості продажу об'єктів нерухомості, які використовуються для цілей сільськогосподарського виробництва та є власністю сільськогосподарського підприємства, що визнано банкрутом.

Зокрема, відповідно до положень ст. 86 Закону про банкрутство для цілей цього Закону під сільськогосподарськими підприємствами розуміються юридичні особи, основним видом діяльності яких є вирощування (виробництво, виробництво та переробка) сільськогосподарської продукції, виручка від реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) ними сільськогосподарської продукції становить не менше 50 відсотків загальної суми виручки.

Особливості банкрутства сільськогосподарських підприємств, передбачені цим Законом, застосовуються також до рибних господарств, риболовецьких колгоспів, виручка від реалізації вирощеної (виробленої та переробленої) сільськогосподарської продукції та виловлених водних біологічних ресурсів становить не менше 50 відсотків загальної суми виручки.

У разі продажу об'єктів нерухомості, які використовуються для цілей сільськогосподарського виробництва та є власністю сільськогосподарського підприємства, що визнано банкрутом, за інших рівних умов переважне право на придбання зазначених об'єктів належить сільськогосподарським підприємствам і фермерським господарствам, розташованим у даній місцевості.

Для забезпечення переважного права придбання майна боржника арбітражний керуючий надсилає повідомлення про продаж підприємства боржника, майна боржника особам, які займаються виробництвом або виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції і володіють земельною ділянкою, безпосередньо прилеглою до земельної ділянки боржника, а також опубліковує в друкованому органі за місцезнаходженням боржника інформацію про продаж підприємства боржника, його майна із зазначенням початкової ціни продажу підприємства боржника, його майна, що виставляються на торги.

У разі ліквідації сільськогосподарського підприємства у зв'язку з визнанням його банкрутом рішення щодо земельних ділянок, які є власністю такого підприємства, надані йому в постійне чи тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди, приймається відповідно до Земельного кодексу України.

При введенні процедури розпорядження майном боржника аналіз фінансового становища сільськогосподарського підприємства повинен проводитися з урахуванням сезонності сільськогосподарського виробництва та його залежності від природно-кліматичних умов, а також можливості задоволення вимог кредиторів за рахунок доходів, які можуть бути одержані сільськогосподарським підприємством після закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Рішення про звернення з клопотанням до господарського суду про санацію сільськогосподарських підприємств приймається комітетом кредиторів за участю представника органу місцевого самоврядування.

Санація сільськогосподарського підприємства вводиться на строк до закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт з урахуванням часу, необхідного для реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) сільськогосподарської продукції. Зазначений строк не може перевищувати п'ятнадцяти місяців.

Арбітражний керуючий продає майно боржника особі, що має право його переважного придбання, за ціною, визначеною на торгах. У разі якщо дві і більше заявки таких учасників торгів містять пропозиції щодо однакової ціни майна, переможцем торгів визнається учасник торгів, що раніше подав заявку на участь у торгах.

Таким чином, враховуючи, що СТОВ "Комінтернівська птахофабрика" є сільськогосподарським підприємством, як процедура банкрутства, так і продаж майна боржника, повинні здійснюватись з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство.

Відповідно, при затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу банкрута - сільськогосподарського підприємства, господарські суди повинні перевірити додержання ліквідатором вказаних норм Закону про банкрутство.

Заявник касаційної скарги ТОВ "Ніагара" вказує на неправомірність затвердження господарським судом звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу банкрута СТОВ "Комінтернівська птахофабрика", зокрема, в зв'язку з порушенням ліквідатором процедури продажу майна, заниженням вартості реалізованого майна, внаслідок чого вимоги кредиторів залишились незадоволеними.

Як вбачається з матеріалів справи, обставинам пов'язаним з організацією, проведенням аукціону, продажу частини майна боржника за його (аукціону) результатами надано правову оцінку в ухвалі господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі № 37/17-3653-2011, якою у задоволені скарги гр. ОСОБА_12 про визнання недійсним результатів аукціону відмовлено, у задоволенні заяви гр. ОСОБА_7 про визнання недійсними результатів аукціону відмовлено, у задоволенні заяви ПАТ "Банк Форум" про визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року скасовано в частині відмови у задоволені скарги гр. ОСОБА_12 та заяв гр. ОСОБА_7 і ПАТ "Банк Форум"; скаргу гр. ОСОБА_12 та заяви гр. ОСОБА_7 і ПАТ "Банк Форум" задоволено; визнано результати аукціону, проведеного ПП "Агенція з реалізації проблемних активів "Технореал" з продажу майна банкрута СТОВ "Комінтернівська птахофабрика", що відбувся 04.12.2015 року, недійсними; визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені 08.12.2015 року з ТОВ "УКРЕГС" - переможцем аукціону з реалізації майна СТОВ "Комінтернівська птахофабрика", що відбувся 04.12.2015 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 року у справі № 37/17-3653-2011 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 скасовано. Ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 залишено в силі.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, крім вказаних встановлених обставин, скаржник ТОВ "Ніагара" як в апеляційній так і в касаційній скарзі посилається також на те, що майно боржника, зокрема цілісний майновий комплекс, розташований в с. Турбівка, Житомирської області, був відчужений ліквідатором поза межами проведення аукціону за заниженою вартістю.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, судом апеляційної інстанції не було надано належної правової оцінки вказаним доводам скаржника. Не встановлено правомірність укладення договору купівлі-продажу вказаного майна та порядок визначення ліквідатором ціни по даному договору.

Враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, саме на ліквідатора покладений обов'язок доведення повноти та правомірності здійснення ним покладених на нього законом обов'язків з наданням усіх визначених законом підтверджуючих документів.

При цьому, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Повноваження ліквідатора визначені Законом про банкрутство, серед яких, зокрема, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута; формування ліквідаційної маси; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; ведення реєстру вимог кредиторів тощо.

Отже, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника, дебіторської заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданому до суду звіті, ліквідатор обмежилася лише вказівкою про те, що вимоги до третіх осіб щодо повернення дебіторської заборгованості не пред'являлись, так як відсутні документи та інформація про наявність такої заборгованості.

Судом першої інстанції при затвердженні звіту ліквідатора боржника не надано належної правової оцінки вказаним обставинам.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, судом апеляційної інстанції також не було належним чином досліджено повноту дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, при перегляді ухвали господарського суду Одеської області від 15.09.2016 року у справі № 37/17-3653-2011, судом апеляційної інстанції не враховано, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав підчас розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні, зокрема, яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам не відповідає, оскільки апеляційний господарський суд припустився неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судового рішення у справі.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 1117 ГПК України).

Згідно зі ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 прийнята з порушенням норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже, підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, усім доводам сторін надати належну правову оцінку, і в залежності від встановленого вирішити спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 32/17-3653-2011 скасувати.

Справу № 32/17-3653-2011 направити до Одеського апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд в іншому складі суду.

Головуючий суддя: Погребняк В.Я.
Суддя: Панова І.Ю.
Суддя: Короткевич О.Є.