ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р.Справа № 916/2789/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №777/01 від 01.01.2017р.; ОСОБА_3 за довіреністю №777/01 від 01.01.2017р.; ОСОБА_4 /директор/;

Від відповідача: ОСОБА_5 за довіреністю №429 від 04.11.2016р.; ОСОБА_6 за довіреністю №167 від 05.04.2016р.

Від третьої особи: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп до публічного акціонерного товариства „ОСОБА_5 банк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, товариства з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна, про стягнення 211 068,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Біона групп (далі по тексту ТОВ „Біона групп) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до публічного акціонерного товариства „ОСОБА_5 банк (далі по тексту ПАТ „ОСОБА_5 банк) про стягнення коштів у розмірі 211 068,00 грн., безпідставно виплачених із акредитива. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. щодо належної перевірки документів, виставлених для відкриття акредитива.

11.01.2017р. у судовому засіданні ПАТ „ОСОБА_5 банк звернулось до господарського суду із клопотанням про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, компанію Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd продавця за контрактом RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р., та виконуючий банк бенефеціара Agricutural Bank of China. Необхідність залучення до участі у справ названих осіб, за переконанням відповідача, повязана із можливим подальшим зверненням до названих осіб з позовами про стягання перерахованих коштів розмірі 211 068,00 грн., у випадку винесення господарським судом відповідного рішення по справі.

Крім того, 11.01.2017р. у судовому засідання позивач також звернувся до суду із клопотанням про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національного банку України та товариства з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обовязки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги приписи ст.27 ГПК України та умови договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р., порушенням яких з боку відповідача позивач обґрунтовує даний позов, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення до участі у справі компанії Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd та виконуючого банку бенефеціара Agricutural Bank of China, у звязку з чим, судом було відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання, про що було зазначено у протоколі судового засідання від 11.01.2017р.

При цьому, судом було відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про залученні до участі у справі Національного банку України, оскільки виконання останнім, покладених на нього функцій, зокрема, з встановлення правил проведення банківських операції, жодним чином не свідчить про можливість впливу рішення по даній справі на його права та обовязки.

Ухвалою від 08.02.2017р. господарським судом у порядку ст. 27 ГПК України було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, товариство з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна.

Відповідач повністю заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У письмових поясненнях, поданих до суду товариством з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна, останній, зазначав, що рішення по даній справі жодним чином не вплине на права та обовязки товариства, оскільки товариство не має жодних договірних відносин з позивачем, відповідачем та продавцем за контрактом з поставки рослинного масла. Також товариство з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна наголошувало, що жодним чином не повязано з документами, наданими позивачем до суду та не є морським перевізником товару за контрактом з поставки рослинного масла. Дану справу товариство з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна просило розглядати без участі останнього.

08.02.2017р. ТОВ „Біона групп звернулось до господарського суду із клопотанням про проведення комплексної експертизи, яка складається із технічної експертизи документів та економічної експертизи, на вирішення якої просив покласти, зокрема, запитання щодо способу виготовлення бланків коносаменту та способу відбиття печатки на такому бланку; питання щодо встановлення факту виготовлення коносаменту на офіційному бланку перевізника (товариства з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_7 Ем Шиппінг Едженсіз Україна), який діяв з 01.05.2016р. по 30.05.2016р. На вирішення економічної експертизи позивач просив поставити питання щодо можливості розкриття акредитиву на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd за наданим пакетом документів, виходячи з умов договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р., а також питання щодо можливості відкриття акредитиву за умови підозри підробленості документів.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. При цьому, учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. В свою чергу, проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 „Про деякі питання практики призначення судової експертизи ( з наступними змінами і доповненнями) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Вивчивши обставин справи і доводи сторін щодо необхідності призначення експертизи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення по даній справі комплексної експертизи, оскільки поставлені позивачем питання фактично полягають у наданні правової оцінки діям відповідача, що, в свою чергу, впливатиме на обґрунтованість заявленого позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

02.05.2016р. між ТОВ „Біона групп (покупець) та компанією Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd (продавець) було укладено контракт RM №777042016 на поставку рослинного масла, у відповідності до п. 1.1 якого продавець продає, а покупець купує на умовах CIF ОСОБА_6 рослинне масло (товар).

Додатком №4 до контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р. сторонами угоди було передбачено форму здійснення розрахунку за поставлений ТОВ „Біона групп товар контрагентом з Китаю у формі акредитиву, умови якого були визначені сторонами контракту. Сторонами контракту на поставку рослинного масла було визначено, що документарний акредитив підпорядковується „Уніфікованим звичаям і правилам щодо документарного акредитива „ від 01.01.2007р. №600.

Приписами ч. 2 ст. 1087 Цивільного кодексу України встановлено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

На виконання умов контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р., ТОВ „Біона групп (Боржник) 05.05.2016р. було укладено з ПАТ „ОСОБА_5 банк (Банк) договір № OIL165001 про надання документарного акредитива.

Відповідно до п. 1.1-1.4 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. Банк зобовязується за дорученням Боржника надати документарний безвідкличний акредитив на суму 10 250 доларів США (далі акредитив) на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd в особі Mr. Xueyong Wang, що знаходиться за адресою: No. 11 Tongshan road shibey District, Qingdao, China (далі за текстом Бенефеціар), для забезпечення розрахунків за договором RM №777042016 від 02.05.2016р. (далі за текстом контракт). В забезпечення належного виконання своїх зобовязань за даним договором, Боржник розміщує грошове забезпечення (покриття) у розмірі 10 250 доларів США на рахунок №40, в ПАТ „ОСОБА_5 банк, МФО 328168. Умови акредитиву викладені у додатку №1, який є невідємною частиною даного договору. Копія контракту є додатком №3 до даного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 1093 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність від 7 грудня 2000 року 2121-III (з наступними змінами і доповненнями) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з п. 3.1 договору № OIL165001 про надання документального акредитива від 05.05.2016р. Банк надає акредитив строком по 30.07.2016р. включно, після закінчення якого акредитив втрачає чинність. Оплата по акредитиву проводиться з рахунку, відкритому у ПАТ „ОСОБА_5 банк, МФО 328168, проти документів, представлених у додатку №4 до контракту RM №777042016 від 02.05.2016р. у строгій відповідності з умовами акредитива та при строгому дотриманні всіх умов і строків акредитива, що викладені в додатку №1 до договору.

Умовами п. 4.1 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. сторонами було визначено, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань за цим договором з порушенням його умов (неналежне виконання), сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Положеннями п. п. 6.2, 6.3 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань у повному обсязі. Взаємовідносини сторін не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

Під час розгляду даної справи господарським судом було встановлено, що 21.06.2016р. ПАТ „ОСОБА_5 банк отримав від банку бенефеціара необхідні документи, в тому числі оригінал коносамента, для надання на користь останнього акредитива, про що ТОВ „Біона групп був повідомлений Банком.

Після врегулювання питання між ТОВ „Біона групп та продавцем товару за договором RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р. з приводу невідповідності характеристик товару зі специфікацією наданою разом із іншими документами для надання на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd акредитиву, 29.06.2016р. ПАТ „ОСОБА_5 банк було перераховано на користь продавця за договором поставки грошові кошти у розмірі 8 200,00 доларів США, що підтверджується реєстром документів по рахунку ТОВ „Біона групп.

Звертаючись з позовом до ПАТ „ОСОБА_5 банк ТОВ „Біона групп, зокрема, зазначало, що після укладання договору транспортного експедирування на портовий супровід контейнеру, позивач дізнався, що на адресу ТОВ „Біона групп не було відправлено жодного вантажу, а наданий Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd коносамент є підробленим.

Викладені обставини, за переконанням ТОВ „Біона групп, свідчать про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань з перевірки документів, наданих банком бенефеціара, що, в свою чергу, призвело до безпідставного перерахування грошових коштів на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd та стало причиною понесення ТОВ „Біона групп збитків на суму 211 068,00 грн., оскільки останнім так і не було отримано товару.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 211 068,00 грн., які були кваліфіковані позивачем як збитки, господарський суд виходить з наступного.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Здійснюючи правовий аналіз заявлених позовних вимог, суд звертається до приписів діючого законодавства, якими врегульовані питання відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В силу приписів статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, для настання деліктної відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Першочергово суд вважає за необхідне встановити у діях ПАТ „ОСОБА_5 банк усі елементи складу цивільного правопорушення, що, в свою чергу свідчитиме про наявність правових підстав для відшкодування на користь позивача понесених збитків.

Приписами ч. 4 ст. 1088 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.

Порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями встановлений Постановою Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 „Про затвердження Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями (з наступними змінами і доповненнями), яким відповідно до п. 1.1 встановлено загальні правила Національного банку України (далі - Національний банк) щодо відкриття, авізування, супроводження, виконання та закриття документарних акредитивів (далі - акредитив), що здійснюють уповноважені банки для будь-яких фізичних чи юридичних осіб, представництв юридичних осіб - нерезидентів (далі - особи) під час їх розрахунків за договорами з нерезидентами, оформленими відповідно до вимог законодавства України (далі - договір) та/або для власних потреб.

При цьому, п. 1.2 Постанови Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 визначено, що під час здійснення розрахунків за договорами в іноземній та національній валюті можна використовувати всі акредитиви, що передбачені діючими Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів, розробленими Міжнародною торговельною палатою, або іншими міжнародними документами, які регулюють питання проведення розрахунків за акредитивами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою (далі - УПДА або інші міжнародні документи, затверджені МТП), з урахуванням міжнародної стандартної банківської практики та особливостей, визначених цим Положенням, і не суперечать законодавству України

Згідно з п. п. 1.5, 1.6 Постанови Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 платіж за акредитивом здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів відповідно до умов акредитива; Акредитив є угодою, що відокремлена від договору купівлі-продажу або іншого документа, який має силу договору, на якому він базується. Під час здійснення операцій за акредитивами всі сторони мають справу лише з документами (проти яких здійснюватиметься платіж), а не з товарами або іншими видами виконання зобов'язань.

З огляду на викладене вище по тексту рішення, а також приймаючи до уваги умови документарного акредитиву, викладені у додатковій угоді №4 до контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р., господарський суд вважає за необхідне звернутись до приписів „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600 (далі Правила від 01.01.2007р. №600), якими, зокрема, встановлено стандарти перевірки документів, які подаються банку для перерахування коштів на користь бенефеціара.

Приписами „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива „ від 01.01.2007р. №600 встановлено, що банки, які беруть участь у здійсненні акредитиву, повинні перевіряти надані документи для визначення, тільки на підставі документів, чи відповідають вони по зовнішнім ознакам вимогам належної вистави ( п. а) ст. 14 ). При цьому, ст. 14 Правил від 01.01.2007р. №600 встановлено, що транспортний документ може бути виданий будь-якою стороною, іншою ніж перевізник, власник, капітан або фрахтувальник, за умови, що транспортний документ відповідає вимогам статей 19, 20, 21, 22, 23 і 24 даних правил.

Під час розгляду справи ТОВ „Біона групп зазначало, що наданий Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd коносамент має численні недоліки, зокрема, орфографічні помилки, помилки в реквізитах перевізника на бланку коносамента, належність тексту на звороті коносаменту іншому перевізнику, відсутність голографічного зображення на звороті, належність підпису іншій особі, ніж перевізник.

Статтею 20 Правил від 01.01.2007р. №600 встановлено вимоги до коносаменту, який повинен містити, зокрема, такі відомості як ім'я перевізника й бути підписаний: перевізником або названим їм агентом за або від імені перевізника, або капітаном або названим їм агентом за або від імені капітана; будь-який підпис перевізника, капітана або агента повинні бути ідентифіковані як підписи перевізника, капітана або агента; будь-який підпис агента повинен вказувати чи коносамент підписаний за чи від імені перевізника, або за або від імені капітана; вказівка, що товари були відвантажені на судно в порту навантаження, передбаченому в акредитиві, способі та містити інші відомості.

Як зазначає, відповідач, на виконання вимог Правил від 01.01.2007р. №600 та зобовязань, які ПАТ „ОСОБА_5 банк було прийнято на себе за договором № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р., останнім було проведено перевірку наданих документів на їх відповідність названим вимогам, за результати якої банк дійшов висновку про відповідність поданих документів вимогам акредитиву, що мало наслідком перерахування коштів на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd .

Господарський суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що встановлення належності підпису перевізнику, перевірка орфографічних помилок або встановлення відповідності коносамента умовам договору поставки до обовязків ПАТ „ОСОБА_5 банк не належить, а, отже, не може свідчити про неналежне виконання останнім прийнятих на себе договірних зобовязань.

При цьому, господарський суд зазначає, що ТОВ „Біона групп в обґрунтування поданого позову не було надано господарському суду жодного доказу на підтвердження невідповідності або відсутності обовязкових реквізитів коносаменту, вимоги до якого встановлені ст. 20 Правил від 01.01.2007р. №600, що, в свою чергу, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, свідчить про відповідність такого коносаменту Правилам від 01.01.2007р. №600.

Крім того, ТОВ „Біона групп зазначало, що ПАТ „ОСОБА_5 банк у порушення взятих на себе зобовязань не було встановлено ознак підробки коносаменту, з приводу чого господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 34 Правил від 01.01.2007р. №600 банк не несе відповідальності за форму, обґрунтованість, точність, дійсність, підробку або правову чинність будь-якого документа, або за загальні або приватні умови, передбачені в документі або додатково включені в них згодом; він не несе відповідальності за опис, кількість, вагу, якість, стан, упакування, поставку, вартість або фактичну наявність товарів, послуг або інших описів, представлених будь-яким документом, або за добропорядність, дії або упущення, платоспроможність, комерційну репутацію або положення відправника вантажу, перевізника, експедитора, вантажоодержувача або страховика товарів або будь-яких інших осіб.

З огляду на викладене вище, господарський суд зазначає, що, чинним законодавством та Правилами від 01.01.2007р. №600 на банк не покладено обовязку з перевірки, поданих банком бенефеціара документів на предмет їх дійсності, точності тощо. Вказане, за переконанням суду, свідчить про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за підробку або правову чинність будь-якого документа, як і за неотримання товару позивачем.

Зазначений висновок кореспондується з положеннями ст. 14 Правил від 01.01.2007р. №600 (п. а), якими встановлено, що банк, який здійснює виконання акредитиву, банк, що здійснює підтвердження, якщо такий є, та банк-емітент повинні перевіряти представлені документи для визначення, тільки на підставі документів, чи відповідають вони по зовнішніх ознаках вимогам належної вистави.

Підсумовуючи вище викладене, господарський суд доходить висновку про відсутність у діях ПАТ „ОСОБА_5 банк такого із елементів складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для притягнення відповідача до деліктної відповідальності шляхом стягнення спірної суми заборгованості, кваліфікованої позивачем як збитки. Викладене виключає можливість задоволення позову ТОВ „Біона групп.

Окрім вище зазначеного, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу ТОВ „Біона групп, що, виходячи з обраного ним способу захисту порушеного права, останній фактично намагається відшкодувати завдані йому збитки, які були спричинені неналежним виконанням компанією Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd умов контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р., шляхом покладання такої відповідальності на ПАТ „ОСОБА_5 банк, що втім не узгоджується з підставами відшкодування збитків у випадку неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором № OIL165001 про надання документального акредитива від 05.05.2016р.

Господарський суд зазначає, що, в даному випадку, з метою захисту порушеного права позивачу варто керуватись положеннями матеріального права України та умовами контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р. п. 10 якого до компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України віднесено вирішення всіх спорів та розбіжностей, які виникають між сторонами під час виконання прийнятих на себе зобовязань.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Біона групп про стягнення з ПАТ „ОСОБА_5 банк грошових коштів у розмірі 211 068,00 грн., безпідставно виплачених із акредитива, оскільки позивачем під час розгляду справи не було доведено факту порушення відповідачем, взятих на себе зобовязань за договором № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. щодо належної перевірки документів.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 22, 509, 525, 526, 629, 1087, 1088, 1093, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1.2 , 1.5, 1.6 Постановою Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 „Про затвердження Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, ст. 14, 20, 34 „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600, позов ТОВ „Біона групп до ПАТ „ОСОБА_5 банк про стягнення 211 068,00 грн. задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору розподіляються судом відповідно до приписів ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33,35, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20 березня 2017 р.

Суддя С.П. Желєзна