РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 913/1397/16

Провадження №1/913/1397/16

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання помічника судді Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українська будівнича компанія, м. Лисичанськ Луганської області до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 1626371 грн. 80 коп.

У засіданні брали участь:

Від позивача представник не прибув.

Від відповідача ОСОБА_1, паспорт ЕК № 721133, довіреність від 23.12.2016 № 01-026/1035.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», в обґрунтування якого зазначено, 11.10.2013 між сторонами було укладено договір № АМК-2101-2013-пдр на виконання будівельно-монтажних робіт з посилення конструкції будівлі на обєкті: стан 600 ПАТ «АМК» строком до 31.12.2014. Позивач у встановлені договором строки виконав взяті на себе підрядні роботи, про що складено акт виконаних робіт, довідка за листопад 2013, а також розрахунок по акту. Направлений на адресу відповідача акт виконаних робіт форми КБ-2 у десятиденний строк останнім не підписаний, але претензій та зауважень позивачу стосовно виконаних робіт позивачу не заявлялося. Крім того, 05.07.2016 рішення Господарським судом Луганської області було постановлено рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» частину заборгованості за укладеним договором № АМК-2101-2013-пдр від 11.10.2013. Несплаченою залишилася заборгованість за актом № 3, який відповідачем не підписано. Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідачем не зроблено будь-яких заяв у встановлений десятиденний строк, а тому договором і законом визнається, що підрядні роботи прийняті без зауважень та недоліків, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 1626371 грн. 80 коп.

Вказану позовну заяву 27.12.2016 розподілено судді Зюбановій Н.М. відповідно до вимог ст.2-1 ГПК України.

27.12.2016 ухвалою судді Господарського суду Луганської області було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.01.2017.

Відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 5.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганської області 16.01.2017 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 913/1397/16. За протоколом повторного авторозподілу від 16.01.2017 головуючим по справі визначено суддю Тацій О.В.

Розгляд справи судом відкладався неодноразово.

В судове засідання 14.03.2017 зявився представник відповідача, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представником позивача до відділу документального забезпечення суду було подані клопотання від 17.01.2017 (вх. № 344/17); від 31.02.2017 (вх. № 772), від 21.02.2017 (вх. № 1436/17), від 14.03.2017 (вх. № 1894/17), в яких останній просить при визначенні розміру судових витрат враховувати витрати на проїзд представника позивача з м. Києва до суду і назад до м. Києва у сумі 652 грн. 63 коп.; 571 грн. 01 коп., 1325 грн. 64 коп. та 1405 грн. 49 коп.

Відповідачем 31.01.2017 було подано відзив на позовну заяву № 026-86иск/16 від 26.01.2017, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем заявлено до стягнення 1626371 грн. 80 коп. вартості виконаних та неоплачених робіт, тоді як укладеним між сторонами договором вартість робіт визначено у сумі 778288 грн. 80 коп. Крім того, 05.07.2016 Господарським судом Луганської області було прийнято рішення, яким встановлено, що згідно договору № АМК-2101-2013-пдр позивач у жовтні 2013 року виконав для відповідача роботи на загальну суму 590038 грн. 80 коп. Таким чином залишок вартості невиконаних робіт за вказаним договором склав 188250 грн. Будь-яких додаткових угод на збільшення вартості робіт між сторонами. як це передбачено умовами договору, не укладалося, тому не можна вважати, що роботи за спірним актом № 3 за листопад 2013 року виконано за договором № АМК-2101-2013-пдр. Також, відповідачем заявлено про застосування позовної давності по даній справі, оскільки встановлений законодавством трирічний термін на звернення до суду з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» пропущено, у звязку з тим, що право звернутися до відповідача з вимогою сплатити вартість виконаних у листопаді робіт виникла у позивача 01.12.2013, тому строк позовної давності сплинув 01.12.2016.

У запереченнях на відзив відповідача (вх. № 1182 від 13.02.2017) представник позивача зазначив, що відповідно до положень договору № АМК-2101-2013-пдр від 11.10.2013 строк виконання зобовязань за цим договором встановлено до 31.12.2014 і лише після невиконання боржником своїх зобовязань у встановлений строк, виникло право позивача на звернення до суду із даним позовом та в даному випадку, загальний строк позовної давності простягається до 31.12.2017. Крім того, враховуючи і те, що момент вимоги за укладеним між сторонами договором був повязаний саме із діями відповідача, який повинен був затвердити відповідні акти виконаних робіт та безпідставно затягував цей процес, а потім у 2016 не виконав ці дії та відмовився виконувати свої зобовязання взагалі, то саме після цього у позивача і виникло право вимоги та право звернення до суду і цей строк має рахуватися із червня 2016 року. Також, представник позивача зазначає про переривання строку позовної давності, оскільки тривалий час позивач намагався врегулювати питання щодо підписання актів виконаних робіт, а відповідач, в свою чергу визнавав свої зобовязання, але затягував процедуру підписання актів. На думку представника позивача заявлення відповідачем про застосування строків позовної давності є по суті визнанням ним свого боргу перед позивачем та виконання останнім підрядних робіт у повному обсязі.

14.03.2017 відділом документального забезпечення суду було зареєстровано відзив на заперечення до відзиву на позовну заяву від 10.03.2017 № 026-86/16 (вх. № 1862/17).

Також представником позивача 03.03.2017 до справи були додані письмові пояснення з додатками (вх. № 1703/17).

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» (підрядником) було укладено договір № АМК-2101-2013-пдр, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, власними силами та у строк, визначений цим договором, виконати у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією наступні роботи: посилення будівельних конструкцій за результатами обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій (а.с.9-17).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, що встановлено ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч.4 ст.992 Цивільного кодексу України).

Про виконані підрядні роботи на загальну суму 1626371 грн. 80 коп. позивачем складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад (форма № КБ-2в), відомість до акту приймання за листопад 2013 року та розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 3 за листопад 2013 року (а.с.18-23), підписати які відповідач відмовився, про що в акті та довідці зроблено відповідні відмітки (а.с.18-20).

Розділом 5 укладеного між сторонами договору передбачений порядок здачі-приймання робіт.

Зокрема, у п.п.5.5 договору зазначено, що щомісячна здача-приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, актів приймання-передачі використаних матеріалів та обладнання підрядчиком (за формою 03) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 з додатком всіх положень виконавчої документації (наприклад, актів на скриті роботи, актів передачі виконаних робіт під наступні роботи, геодезичних зйомок і т.п. відповідно до вимог ДБН Д.1.1.-2000) (а.с.12).

Вказані документи та інші документи, які підтверджують закінчення виконання всього комплексу робіт за договором, готує підрядник та передає замовнику для розгляду. Отримані документи розглядаються замовником протягом десяти робочих днів з дати отримання (п.п.5.7 договору).

З копії листа № 6/06 від 06.06.2016, що міститься в матеріалах справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» зверталося на адресу Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» з вимогою про підписання акту № 3 (КБ-2в и КБ-3) по виконаним роботам за листопад 2013 року на суму 1626371 грн. 80 коп. (а.с.24). Разом з тим, додатком до вказаного листа позивачем направлено акт КБ-3, акт № 3 КБ-2, відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат по акту № 3, акт № 1, акт № 2, кожний документ у двох екземплярах. Вказаний лист з переліченими документами відповідачем отримано 10.06.2016, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом представника відповідача (а.с.25).

За п.п.5.8 договору у випадку відсутності зауважень та заперечень у відношенні обєму та складу фактично виконаних робіт, а також при наявності усієї необхідної виконавчої документації, замовник здійснює підписання документів та передає один екземпляр підряднику. Якщо при прийманні результатів виконаних робіт будуть виявлені недоліки, замовник не підписує акт приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 або акт технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або інший документ що оформлюється сторонами та підтверджує закінчення виконання всього комплексу робіт по договору та сторони складають акт про дефекти (а.с.12 зворот).

Доказів на підтвердження того, що відповідачем заявлялося про недоліки будівельно-монтажних робіт, виконаних позивачем та у звязку з цим сторонами складалися відповідні акти про дефекти, матеріали справи не містять.

Як зазначалося, акти здачі-приймання наданих виконаних робіт направлялися на адресу відповідача та дата отримання листа, яким позивач направляв на адресу відповідача акти здачі-приймання виконаних підрядних робіт, вказана на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення.

Також, на адресу відповідача 21.11.2016 позивачем направлялася претензія № 21/11 про прострочення оплати за виконаним договором підряду від 11.10.2013 з вимогою сплатити заборгованість за цим договором у сумі 1626371 грн. 80 коп. (а.с.39). Зазначену претензію отримано Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» 28.11.2016 (а.с.40).

Проте, акт № 3 (форми КБ-2в) за листопад 2013 року відповідачем на адресу позивача не повернуто та не повідомлено про причини відмови у їх підписанні.

Згідно ч.6 ст.882 Цивільного кодексу України замовник має право відмовитись від прийняття робіт у разі недоліків, які виключають можливість використання обєкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

За правилами ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта, визнані судом обґрунтованими.

За правилами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не ставилися вимоги про визнання спірного акту недійсним, як того вимагають приписи ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України і такими вони в судовому порядку не визнані, а тому відповідачем не доведено факт невиконання позивачем підрядних робіт.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що направлений позивачем на адресу відповідача акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2013 року є підписаним.

Посилання відповідача на те, що вартість робіт по договору визначено самим договором та складає 778288 грн. 80 коп., а заявлена до стягнення сума у розмірі 1626371 грн. 80 є безпідставною, оскільки будь-яких додаткових угод про зміну ціни договору між сторонами не укладалося, судом до уваги не приймається, оскільки за п.п.2.1 договору від 11.10.2013 вартість робіт визначається згідно договірної ціни у відповідності до проектно-кошторисної документації, які вказані у пообєктному переліку кошторисів. Загальна сума договору складається із вартості фактично виконаному обєму робіт (а.с.9).

За довідкою та актом виконаних підрядних робіт, відомістю ресурсів та розрахунком загальновиробничих витрат за актом № 3 за листопад 2013 року загальна сума виконаних позивачем робіт за листопад 2013 року складає 1626371 грн. 80 коп.

Твердження відповідача про те, що рішенням Господарського суду Луганської області від 05.07.2016 було встановлено про виконання відповідачем підрядних робіт по договору № АМК-2101-2013 на загальну суму 590038 грн. 80 коп. та, таким чином, залишок вартості невиконаних робіт склав 188250 грн. судом до уваги також не приймаються, оскільки предметом розгляду справи № 913/737/16 були підрядні роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» за жовтень 2013 року, тоді як спірним у даній справі є виконання підрядних робіт позивачем за зазначеним договором за листопад 2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовився від підписання спірного акту, така відмова від прийому виконаних позивачем робіт за договором підряду є необґрунтованою.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

За правилами ч.ч.1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як розяснено у 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Посилання відповідача на те, що строк позовної давності повинен обчислюватися за правилами ст.530 Цивільного кодексу України з 02.12.2013, оскільки право предявлення вимоги за укладеним між сторонами договором виникло у позивача вже 01.12.2013, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до положень договору № АМК-2101-2013-пдр від 11.10.2013 строк виконання зобовязань за цим договором встановлено до 31.12.2014 (пункт 14.1 договору; а.с.15 зворот).

З даним позовом до Господарського суду Луганської області позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» звернулося 23.12.2016 (згідно штампу на поштовому конверті та опису вкладення а.с.41-42), тобто з дотриманням трирічного терміну, встановленого ст.257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що випливає з положень ст.526 Цивільного кодексу України.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписом ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 1626371 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з 24395 грн. 59 коп. судового збору (платіжне доручення № 95 від 22.12.2016 (а.с.8) та витрат на проїзд представника позивача у сумі 652 грн. 63 коп. та 571 грн. 01 коп. (договір про надання правової допомоги № 2810-02 від 28.10.2016 (а.с.53-54), витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України (а.с.56), довіреність від 28.10.2016 (а.с.57); посадочні документи на загальну суму 1223 грн. 64 коп. (а.с.51-52, 64) покладаються на відповідача.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про врахування витрат на його проїзд з м. Києва до суду і назад до м. Києва у сумі 1325 грн. 64 коп. від 21.02.2017 та у сумі 1405 грн. 56 коп. від 14.03.2017, оскільки стягнення таких витрат можливе лише за умови, що таку явку судом було визнано обовязковою (п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з ухвали господарського суду від 31.01.2017 явка поважних та компетентних представників сторін у судове засідання не визнавалася обовязковою (а.с.98-99).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Українська будівнича компанія, м. Лисичанськ Луганської області до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 1626371 грн. 80 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20 А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» (, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Сєрова, 37 А) суму основного боргу в розмірі 1626371 грн. 80 коп. (один мільйон шістсот двадцять шість тисяч триста сімдесят одна гривня 80 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 24395 грн. 59 коп. (двадцять чотири тисячі триста девяносто пять гривень 59 коп.); витрати, повязані з явкою представника позивача до господарського суду у сумі 1223 грн. 64 коп. (одна тисяча двісті двадцять три гривні 64 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.03.2017.

Суддя О.В. Тацій