ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 справа № 905/1633/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс", с. Павлівка Марїнського району Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від16.12.2016
у справі№ 905/1633/15 (суддя Г.Є. Курило)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновка", с.Малиновка Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс", с. Павлівка Марїнського району Донецької області
прозвернення стягнення на предмет застави

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновка" про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.08.2015р. вказана позовна заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 09.09.2015р.

Справа неодноразово відкладалась, у призначених судових засіданнях були присутні представники сторін.

Ухвалою суду від 06.10.2015р. у справі № 905/1633/15 призначено судову експертизу.

Ухвалою від 06.10.2015р. у цій справі зупинено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.11.2016р. поновлено провадження у справі №905/1633/15 після надходження висновку експерта до суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.12.2016р. відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" про відстрочку сплати судового збору та повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" на підставі ст. 26, п. 4, 5 ст. 63 ГПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позов третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Малиновка» та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійсним договору застави №3.3ДС/07/303/2013-КЛТ від 17.06.2013р. та додаткового договору №1 від 24.12.2014р. до договору застави №3.3ДС/07/303/2013-КЛТ від 17.06.2013р. не пов'язаний з предметом первісного позову звернення стягнення на предмет застави. Тому має розглядатися в окремому позовному провадженні. Також судом відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку сплати судового збору, оскільки третьою особою не доведено обставин неможливості сплати судового збору на момент звернення з цим позовом.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" звернулося з клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 16.12.2016р. скасувати та передати справу на новий розгляд місцевому господарському суду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції права заявника апеляційної скарги на судовий захист.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження та порушено апеляційне провадження у справі №905/1633/15.

У звязку з неможливістю головуючого судді Агапова О.Л. продовжувати розгляд справи через перебування у відрядженні на день розгляду справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду був здійснений повторний автоматизований розподіл справи №905/1633/15. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., судді Дучал Н.М. та Ушенко Л.В.

13.03.2017р. до Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У судове засідання 15.03.2017р. зявився представник позивача, який просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача та третьої особи у призначене судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2017р., явка сторін не була визнана обов'язковою.

З огляду на викладене, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників відповідача та заявника апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ст.101 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, вислухавши пояснення представника позивача, який зявився у судове засідання, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/1633/15 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Малиновка», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Агрофірма «Агротіс» про звернення стягнення на предмет застави №3.3Дс/07/303/2013-КЛТ від 17.06.2013р.

Статтею 26 ГПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

При цьому, у пункті 1.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 розяснено, що вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54 - 57 ГПК. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

16.12.2016р. третя особа ТОВ «Агрофірма «Агротіс» звернулося до суду з першої інстанції з позовом, в якому просить визнати недійсним договір застави №3.3Дс/07/303/2013-КЛТ від 17.06.2013р. та додатковий договір №1 до договору застави №3.3Дс/07/303/2013-КЛТ від 17.06.2013р.

Як вірно встановлено господарським судом Донецької області, що предмет позову третьої особи (визнання недійсним договору застави) не повязаний з предметом позову, поданого ПАТ «Дельта Банк» (звернення стягнення на предмет застави).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГАК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заявлені позовні вимоги третьою особи не співпадають з первісними, тобто є самостійним, а тому мають бути розглянуті в іншому позовному провадженні.

Також колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні заяви про відстрочку сплати судового збору з урахуванням наступного.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до приписів розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7, у розгляді питань, повязаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування повязаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VIII)").

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав ні обґрунтувань, ні жодних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору.

За таких обставин, суд правомірно відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, повертаючи без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс", господарський суд Донецької області діяв в межах наданих йому повноважень, а тому ухвалу суду від 16.12.2016р. у справі №905/1633/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.12.2016р. у справі № 905/1633/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 16.12.2016р. у справі №905/1633/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

1. відповідача

1. третій особі

1. у справу

1. ГСДО

1. ДАГС