ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 березня 2017 року Справа № 915/1409/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представник позивача: не з'явився,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

(АДРЕСА_1;

АДРЕСА_2),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

(АДРЕСА_3),

про: стягнення майнової шкоди у сумі 92352,00 грн. , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 майнову шкоду у сумі 92352,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у відповідності до умов Договору оренди майна б/н від 19.08.2015, позивач передав у платне користування відповідачу майно нежилого приміщення загальною площею 192,6 кв.м для користування та переобладнання під кафе "Мамина хата". Строк оренди встановлений 5 років з 19.08.2015 по 19.08.2020. Згідно до п.3.4. Договору усі витрати на проведення ремонту, реконструкції даного майна проводяться двома сторонами - орендодавцем та орендарем рівноцінно - 50% кожному по фінансових затратах. Майно в оренду було передано по акту прийому-передачі майна від 19.08.2015. 07.06.2016 від відповідача (орендаря) на адресу позивача надійшла претензія №01/02-16 у відповідності з якою орендар вважає договір оренди розірваним і пропонує позивачеві сплатити 13787,73 грн. грошових коштів, що становлять 50% витраченої суми на проведення реконструкції нежитлового приміщення. На час подання орендарем претензії, реконструкція приміщень не була завершена і до претензії не було надано розрахунків витрат, які орендар поніс на реконструкцію. Позивач, з посиланням на ч.1 ст.55, ст.ст.173, 175, ч.1 ст.179, ч.1 ст.189 ГК України та п.5.3. Договору зазначає, що орендарю надавалося право замовляти та виготовляти документи, вихідні дані на проектування, проводити реконструкцію даного приміщення відповідно до профілю виробничої діяльності, проводити перепланування, перевлаштовувати на свій розсуд, а також надавалося право звертатися, вирішувати та погоджувати документи з відповідними установами, закладами, органами виконавчої влади, змінювати цільове призначення даного приміщення. Надаючи такі права орендарю, сторони мали на увазі, що проведення реконструкції приміщення буде провадитися відповідно проектній документації, будівельними нормами і правилами, виконуватися згідно з ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки, Реконструкція та капітальний ремонт. В порушення вищенаведеного, орендар розпочав проведення реконструкції на свій розсуд, без затвердженої технічної документації і дозволу та погодження з органами виконавчої влади. У відповідності з актом від 17.08.2016 орендар провів демонтажні роботи опалення приміщення, електричної внутрішньої мережі, газопостачання, водопостачання, каналізації, санвузлів, дверей в коридорах і броньованих дверей стаціонарного сейфу; влаштував дверні отвори в капітальних стінах і більше нічого не збудував. Без згоди позивача відповідач вивіз демонтоване майно і розпорядився ним на свій розсуд, тобто присвоїв його. Враховуючи те, що робота по реконструкції приміщення проводилася на незаконних підставах і була покинута на початковому етапі, то для приведення цього приміщення до того стану, який був на момент передачі в оренду необхідно понести витрати на будівельні роботи та матеріали. Стан приміщення на теперішній час підтверджується фотоматеріалами. На замовлення позивача ПП БМФ "Кипарис" склала дефектний акт та зведений кошторисний розрахунок вартості відновленого будівництва приміщення по АДРЕСА_4. У відповідності з кошторисом сума складає 92352,00 грн. Ця грошова сума є майновою шкодою, яку позивачу завдано відповідачем в результаті невиконання ним договору оренди і погіршення стану майна в результаті незавершеної реконструкції приміщення.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Відповідно до Роз'яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.94 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди» (із змінами та доповненнями), вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору, від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди. Водночас необхідно враховувати, що можуть мати місце випадки, коли сторони перебувають у договірних відносинах, але заподіяння шкоди однією із сторін іншій стороні не пов'язане з виконанням зобов'язання, що випливає з цього договору. Зазначене розмежування підстав відповідальності потрібне також тому, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов'язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду відшкодовує особа, яка її завдала. За загальним правилом, як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

У судовому засіданні 06.03.2017 позивача було зобов'язано визначитись з правовими підставами стягнення з відповідача 92352,0 грн. (відшкодування збитків внаслідок невиконання договору чи позадоговірна шкода) та відповідно надати докази в підтвердження тієї, чи іншої позиції, зокрема, надати на наступне судове засідання письмові відомості щодо складу збитків понесених позивачем внаслідок пошкодження орендованого майна; докази позадоговірного заподіяння шкоди; докази протиправної поведінки відповідача; докази існування причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду (збитки), і самою шкодою (збитками); докази вжиття заходів для запобігання збитків тощо.

.13.03.2017 від позивача до суду надійшла заява, в якій він повідомляє, що надати витребувані судом докази на даний час не вбачається за можливе та просить в цій частині залишити позов без розгляду.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази повинні подаватись сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до приписів ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надані позивачем фотоматеріалами та складений на замовлення позивача дефектний акт та зведений кошторисний розрахунок вартості відновленого будівництва приміщення по АДРЕСА_4, не можуть вважатись тими доказами, які підтверджують позовні вимоги, оскільки позивачем не надано суду відомостей щодо правових підстав стягнення з відповідача 92352,0 грн. (відшкодування збитків внаслідок невиконання договору чи позадоговірна шкода).

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Позивачем не надано суду доказів наявності поважних причин, по яких ним не надано витребувані матеріали.

Відсутність витребуваних судом відомостей та доказів, позбавляє суд можливості з'ясувати сутність правовідносин, що виникли між сторонами та, відповідно, прийняти правильне рішення, яке ґрунтувалось би на повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, що не призвело б до порушення прав та інтересів сторін.

За таких обставин позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.33, 34, п.5 ст.81, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Залишити позов б/н від 20.12.2016 у частині стягнення майнової шкоди у сумі 92352,00 грн., без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В.Мавродієва