ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" березня 2017 р. № 903/137/17

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

до відповідача: Фермерського господарства "Міжгір'я"

про стягнення 9 280грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-дов. №55 від 17.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - голова (наказ №5 від 22.07.2013р.)

Суть спору: Позивач-Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" -звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Фермерського господарства "Міжгір'я" про стягнення 9 280грн. заборгованості по відшкодуванню вартості насіння, яке втратило посівні якості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем, взятих на себе зобов'язань по зберіганню насіння згідно договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р. та додаткової угоди №01 від 24.12.2015р. до договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р.

Ухвалою суду від 14.02.2017р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 14.03.2017р. на 10:00год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача- оригінали, долучених до позову доказів; чіткий, обгрунтований розрахунок суми основного боргу із зазначенням підстав нарахувань, проплат; докази проплати; відповідача- письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; статут; докази проплати.

В судовому засіданні 14.03.2017р. представники сторін звернулись до суду зі спільним клопотанням б/н (вх.№01-73/16/17, 01-80/30/17), в якому просили затвердити мирову угоду від 28.02.2017р. та припинити провадження у справі; до клопотання додали примірник мирової угоди від 28.02.2017р. наступного змісту:

"ОСОБА_3

м. Луцьк "28" лютого 2017 р.

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (скорочене найменування: ДП "Держрезервнасінфонд") в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі наказу № 154-п від 04 жовтня 2016 року та Статуту з однієї сторони, (далі по тексту - позивач), та

Фермерське господарство "Міжгір'я" (скорочене найменування: ФГ "Міжгір'я") в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту з іншої сторони, (далі по тексту - відповідач) - уклали мирову угоду у справі № 903/137/17 за позовною заявою Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до Фермерського господарства "Міжгір'я" , яка розглядається господарським судом Волинської області з метою розрахунків між позивачем і відповідачем (далі - сторони), на умовах та в порядку, визначених цією мировою угодою.

1. Мирова угода укладена між сторонами щодо погашення заборгованості ФГ "Міжгір'я" за договором про надання послуг зі зберігання насіння № С - 28/02/14-02 від 28.02.2014 року та додатковій угоді № 01 від 24.12.2015 року у справі № 903/137/17 на умовах, зазначених в цій угоді і відповідає по формі виконавчого документу, а саме: ст.ст.3, 4 Закону України "Про виконавче провадження" та визнається виконавчим документом.

2. Узгоджена сума заборгованості ФГ "Міжгір'я" перед ДП "Держрезервнасінфонд" на дату підписання цієї мирової угоди становить 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 20 %.

3. Сторони дійшли згоди, що відповідач проведе розрахунки коштами в сумі і строки, що наведені в графіку розрахунку нижче.

4. ФГ "Міжгір'я" зобов'язується погасити заборгованість перед ДП "Держрезервнасінфонд" та перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ, що складається з основного боргу в розмірі 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.) відповідно до графіку розрахунку, а саме:

до 01.04.2017 року - 2 000,00 грн.( дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.05.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.06.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.07.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.08.2017 року - 1 280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ.

Також, відповідач зобов'язується компенсувати позивачу витрати на судовий збір до 01.07.2017 року - щомісячно частинами починаючи з 01.04.2017 року відповідач зобов'язується оплачувати судовий збір в розмірі, як наведено у графіку компенсації судового збору нижче:

до 01.04.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.05.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.06.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.07.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

5. Відповідач має право виконати свої зобов'язання за цією мировою угодою достроково.

6. В разі невиконання або часткового виконання, або не повної оплати суми заборгованості відповідачем по графіку - позивач має право відразу звернутися до виконавчої служби з ухвалою про затвердження мирової угоди для її примусового виконання та стягнення з ФГ "Міжгір'я" основного боргу, визначеного п. 2 і п. 4 цієї мирової угоди.

7. Дана мирова угода між ДП "Держрезервнасінфонд" та ФГ "Міжгір'я" є чинною з моменту її затвердження господарським судом Волинської області та діє до повного виконання ФГ "Міжгір'я" своїх зобов'язань за цією мировою угодою.

8. Зобов'язання, які виникли у відповідності до умов даної мирової угоди повинні бути виконаними у встановлені мировою угодою строки та у належному обсязі. Одностороння зміна її положень не допускається.

9. ДП "Держрезервнасінфонд" та ФГ "Міжгір'я" підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

10.Дана мирова угода складена і підписана у 3 (трьох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один - господарському суду Волинської області, один - ДП "Держрезервнасінфонд", один - ФГ "Міжгір'я".

11. 3 наслідками, передбаченими ст. ст. 80, 121 Господарського процесуального кодексу України сторони ознайомлені.

12. Місцезнаходження, банківські реквізити та підписи сторін".

Крім того, сторони долучили до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2017р., який складений та підписаний ними, згідно якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 9 280,00грн. Даний акт скріплено відтиском круглої печатки як позивача, так і відповідача.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2014 року між Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (поклажодавець) та Агрофірмою "Голованівськ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (зберігач) було укладено договір №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння згідно з пунктами 1.1.-1.2. якого за умовами цього договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання насіння сільськогосподарських рослин (культури) урожаю 2013 року:-овес "Деснянський" еліта в кількості 25,0т по ціні 2 800,00грн./т з урахуванням ПДВ; загальна вартість переданого на зберігання насіння складає 70 000,00грн., відповідно до актів приймання-передачі насіння. Право власності на насіння до зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обігу зберігача або бути передане ним третім особам.

Відповідно до підпунктів 2.2.1., 2.2.3. пункту 2.2. розділу 2 цього договору зберігач зобов'язується прийняти насіння надане поклажодавцем на зберігання і повернути його поклажодавцеві у схоронності. Місце зберігання: ФГ "Міжгір'я" (Волинська обл., Луцький р-н, с. Білосток, вул. Набережна, 4).

Пунктом 7.7. цього договору передбачено, що зберігач відповідає за невиконання умов договору (втрату, нестачу, пошкодження насіння тощо) незалежно від наявності вини.

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. розділу 7 вказаного договору у разі втрати (нестачі) або пошкодження насіння, внаслідок чого його якість змінилась настільки, що воно не може бути використаним за первісним призначенням-у розмірі його повної вартості.

У відповідності до пункту 7.4. вказаного договору у випадку недотримання умов договору про надання послуг із зберігання, що спричинило поклажодавцеві матеріальні збитки, зберігач зобов'язаний відшкодувати вся збитки поклажодавцю.

На виконання умов вказаного договору, 28.02.2014р. між ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" (поклажодавець) та Агрофірмою "Голованівськ" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю було підписано акт прийому-передачі насіння до договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння, згідно якого поклажодавець передав, а зберігач прийняв насіння: овес "Деснянський" еліта в кількості 25,0т по ціні 2 800,00грн./т з урахуванням ПДВ; загальна вартість переданого на зберігання насіння складає 70 000,00грн.

Крім того, 24 грудня 2015 року між ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" та ФГ "Міжгір'я" (зберігач) було укладено додаткову угоду №01 до договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р., згідно пункту 1 якої сторони прийшли до згоди, що згідно п. 7.2.1. та п.7.3. договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р. зберігач відшкодовує вартість насіння вівса еліти сорту "Деснянський" урожаю 2013 року у кількості 5,1 тони по ціні 2 800грн./т з урахуванням ПДВ на суму 14 280,00грн., яке втратило посівні якості у зв'язку з пошкодженням складських приміщень, що підтверджується листом господарства від 24.12.2015 року №9, коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок поклажодавця наступним чином:-500грн. до 15 січня 2016року; -500грн. до 15 лютого 2016року; -500грн. до 15 березня 2016року; -500грн. до 15 квітня 2016року; -500грн. до 15 травня 2016року; -500грн. до 15 червня 2016року; -500грн. до 15 липня 2016року; -500грн. до 15 серпня 2016року; -500грн. до 15 вересня 2016року; -500грн. до 15 жовтня 2016року; -9 280грн. до 15 листопада 2016року.

Відповідач оплатив борг частково, заборгувавши позивачу 9 280,00грн.

13.12.2016р. позивач направив претензію №138-2/1-14/736 на адресу відповідача про оплату заборгованості в сумі 9 280,00грн., однак остання залишена без задоволення.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р. та додаткова угода №01 від 24.12.2015р. до договору №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р. предметом судових розглядів не виступали, недійсним судом не визнавалися, сторонами розірвані не були, доказів в підтвердження протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір №С-28/02/14-02 про надання послуг зі зберігання насіння від 28.02.2014р. за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 9 280,00 грн. заборгованості по відшкодуванню вартості насіння, яке втратило посівні якості підставна та підлягає до задоволення в повному обємі.

Крім того, сторони долучили до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2017р., який складений та підписаний ними, згідно якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 9 280,00грн. Даний акт скріплено відтиском круглої печатки як позивача, так і відповідача.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про підставність позову в частині стягнення з відповідача 9 280,00грн. - заборгованості по відшкодуванню вартості насіння, яке втратило посівні якості та необхідність його задоволення.

При цьому суд виходив з обставин повної підтвердженості предявлених позовних вимог в цій частині належними та допустимими доказами.

Разом з тим, сторони подали суду на затвердження мирову угоду від 28.02.2017р.

Судом, в порядку ст.78 ГПК України, перевірено повноваження осіб, що підписали мирову угоду від 28.02.2017р. Мирова угода підписана зі сторони позивача Директором Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" ОСОБА_4, зі сторони відповідача-Головою Фермерського господарства "Міжгір'я"-ОСОБА_2 та роз'яснено сторонам процесуальні наслідки припинення провадження у справі.

Згідно пункту 7 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

При цьому, судом було також враховано вказівки Пленуму Вищого господарського суду України, викладені з цього приводу у його постанові №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із наступними змінами) пунктом 3.19 котрої визначено, що одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмета позову. Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Суддя має розяснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі. В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі, а також вирішуються питання, повязані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета.

У зв'язку з цим, провадження у справі № 903/137/17 в частині стягнення 9 280,00грн. на підставі п.7 ч.1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

Як визначено ч.2 ст.80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Судом не вирішується питання розподілу судового збору, оскільки сторони в мировій угоді від 28.02.2017р. врегулювали його самостійно.

Враховуючи, що мирова угода підписана повноважними особами, не суперечить законодавству, судом не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, сторонам розяснено процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, тому господарський суд, вважає за можливе її затвердити та керуючись ст.ст. 22, 78, п. 7 ч. 1 ст.80, ст.ст. 86, 89 ГПК України, -

ухвалив:

1. Затвердити мирову угоду від 28.02.2017р., укладену між Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (м. Київ, вул. Саксаганського, 1, код 30518866) та Фермерським господарством "Міжгір'я" (Волинська обл., Луцький район, с. Білосток, вул. Набережна, 4, код 34214711) наступного змісту:

"ОСОБА_3

м. Луцьк "28" лютого 2017 р.

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (скорочене найменування: ДП "Держрезервнасінфонд") в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі наказу № 154-п від 04 жовтня 2016 року та Статуту з однієї сторони, (далі по тексту - позивач), та

Фермерське господарство "Міжгір'я" (скорочене найменування: ФГ "Міжгір'я") в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту з іншої сторони, (далі по тексту - відповідач) - уклали мирову угоду у справі № 903/137/17 за позовною заявою Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до Фермерського господарства "Міжгір'я" , яка розглядається господарським судом Волинської області з метою розрахунків між позивачем і відповідачем (далі - сторони), на умовах та в порядку, визначених цією мировою угодою.

1. Мирова угода укладена між сторонами щодо погашення заборгованості ФГ "Міжгір'я" за договором про надання послуг зі зберігання насіння № С - 28/02/14-02 від 28.02.2014 року та додатковій угоді № 01 від 24.12.2015 року у справі № 903/137/17 на умовах, зазначених в цій угоді і відповідає по формі виконавчого документу, а саме: ст.ст.3, 4 Закону України "Про виконавче провадження" та визнається виконавчим документом.

2. Узгоджена сума заборгованості ФГ "Міжгір'я" перед ДП "Держрезервнасінфонд" на дату підписання цієї мирової угоди становить 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 20 %.

3. Сторони дійшли згоди, що відповідач проведе розрахунки коштами в сумі і строки, що наведені в графіку розрахунку нижче.

4. ФГ "Міжгір'я" зобов'язується погасити заборгованість перед ДП "Держрезервнасінфонд" та перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ, що складається з основного боргу в розмірі 9 280 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.) відповідно до графіку розрахунку, а саме:

до 01.04.2017 року - 2 000,00 грн.( дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.05.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.06.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.07.2017 року - 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ;

до 01.08.2017 року - 1 280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ.

Також, відповідач зобов'язується компенсувати позивачу витрати на судовий збір до 01.07.2017 року - щомісячно частинами починаючи з 01.04.2017 року відповідач зобов'язується оплачувати судовий збір в розмірі, як наведено у графіку компенсації судового збору нижче:

до 01.04.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.05.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.06.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

до 01.07.2017 року - 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ;

5. Відповідач має право виконати свої зобов'язання за цією мировою угодою достроково.

6. В разі невиконання або часткового виконання, або не повної оплати суми заборгованості відповідачем по графіку - позивач має право відразу звернутися до виконавчої служби з ухвалою про затвердження мирової угоди для її примусового виконання та стягнення з ФГ "Міжгір'я" основного боргу, визначеного п. 2 і п. 4 цієї мирової угоди.

7. Дана мирова угода між ДП "Держрезервнасінфонд" та ФГ "Міжгір'я" є чинною з моменту її затвердження господарським судом Волинської області та діє до повного виконання ФГ "Міжгір'я" своїх зобов'язань за цією мировою угодою.

8. Зобов'язання, які виникли у відповідності до умов даної мирової угоди повинні бути виконаними у встановлені мировою угодою строки та у належному обсязі. Одностороння зміна її положень не допускається.

9. ДП "Держрезервнасінфонд" та ФГ "Міжгір'я" підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

10.Дана мирова угода складена і підписана у 3 (трьох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один - господарському суду Волинської області, один - ДП "Держрезервнасінфонд", один - ФГ "Міжгір'я".

11. 3 наслідками, передбаченими ст. ст. 80, 121 Господарського процесуального кодексу України сторони ознайомлені.

12. Місцезнаходження, банківські реквізити та підписи сторін".

2. Провадження у справі припинити.

3. Ухвала господарського суду є виконавчим документом та набирає законної сили з дня її винесення судом, тобто з 14 березня 2017 року та дійсна для предявлення до примусового виконання органами Державної виконавчої служби України до 15 березня 2020 року.

Стягувачем за даною ухвалою є Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (м. Київ, вул. Саксаганського, 1, код 30518866).

Боржником за даною ухвалою є Фермерське господарство "Міжгір'я" (Волинська обл., Луцький район, с. Білосток, вул. Набережна, 4, код 34214711).

Суддя С. В. Бондарєв