ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р.Справа № 915/1184/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність №09-01/54 від 11.10.2016;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 про припинення провадження

у справі №915/1184/16

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача: публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль

про стягнення 24974,23 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016р. публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України) звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль (далі ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль ) про стягнення з останнього боргу у загальній сумі 24974,23 грн, з яких: 21347,72 грн - пеня; 1102,62 грн - 3% річних та 2523,89 грн - інфляційні втрати.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі №915/1184/16.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 (суддя Н.О. Семенчук) провадження у справі №915/1184/16 припинено на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 у справі №915/1184/16 скасувати та прийняти рішення про задоволення позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У судовому засіданні 14.03.2017 представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги висловив заперечення; представник позивача участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №26790632 від 06.03.2017 (а.с. 145).

Заслухавши пояснення представника ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення з ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 21347,72 грн пені, 1102,62 грн 3% річних та 2523,89 грн інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором №2297/15-КП-22 від 22.12.2014, укладеним між сторонами, щодо проведення оплати за поставлений йому у січні-квітні та у жовтні-грудні 2015 року природний газ.

Припиняючи на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі №915/1184/16, місцевий господарський суд зазначив про те, що у звязку з набранням чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" пеня, річні та інфляційні, нараховані на заборгованість, що була погашена до набрання чинності цим Законом, підлягають списанню, що свідчить про відсутність предмету спору.

Однак з таким висновком колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погодитись не може з наступних підстав.

30.11.2016 набрав чинності Закон України від 03.11.2016 №1730-VІІІ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

В силу статтей 1, 2 цього Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, при цьому під процедурою врегулювання заборгованості розуміють вжиття заходів, спрямованих на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з частиною першою, четвертою статті 3 вказаного Закону для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства; порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що нарахування відповідачу пені, відсотків річних та інфляційних втрат здійснено позивачем до набрання чинності Законом України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Отже, пеня, відсотки річних та інфляційні втрати, нараховані позивачем відповідачеві на суму заборгованості, погашену до набрання чинності вказаним Законом (останній платіж здійснено 15.01.2016), можуть бути списані за відповідною процедурою врегулювання заборгованості.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.

Положеннями пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань (пункт 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 ).

В оскарженій ухвалі місцевий господарський суд не зазначив про те, що спірні суми заборгованості по сплаті пені, річних та інфляційних були сплачені відповідачем.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що такі дії ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль не вчинялися.

Відтак даний спір не був врегульований самим відповідачем шляхом перерахування вказаних сум на рахунок позивача.

Відсутні в матеріалах справи і докази на підтвердження списання позивачем зазначених сум відповідно до приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергонісії".

В судовому засіданні 14.03.2017 колегією суддів встановлено, що сторони не узгодили між собою питання, повязані зі списанням сум пені, інфляційних втрат та процентів річних, нарахованих на заборгованість за поставлений за договором №2297/15-КП-22 від 22.12.2014 природний газ, погашену до набрання чинності цим Законом.

Набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який передбачає можливість списання пені, відсотків річних та інфляційних втрат, не свідчить про відсутність предмету, проте за певних умов може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, між сторонами у справі існує спір з приводу наявності або відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 21347,72 грн пені, 1102,62 грн 3% річних та 2523,89 грн інфляційних втрат і немає жодних підстав для висновку про відсутність предмета спору, відтак він підлягає розглядові по суті.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду про можливість припинення провадження у справі №915/1184/16 на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України є помилковим, так як господарський суд першої інстанції не виконав всі вимоги процесуального законодавства, допустив неповноту дослідження обставин справи, що виключає правильне застосування норм права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 у справі №915/1184/16 скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції.

В задоволенні решти вимог скарги щодо розгляду судом апеляційної інстанції спору по суті з прийняттям рішення про задоволення позовних вимог слід відмовити, оскільки в силу частини сьомої статті 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 у справі №915/1184/16 скасувати.

Справу №915/1184/16 передати на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 15.03.2017.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.АК. Мишкіна