ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2017 року Справа № 904/9160/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Удовиченко О.С.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Цесія",
на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 січня 2017 року,
у справі № 904/9160/16 Господарського суду Дніпропетровської області,
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" (м. Дніпро),
доПрокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро),
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача
Приватне підприємство "Цесія" (м. Дніпро), Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району (м. Дніпро),
про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням № 69, загальною площею 389,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Будьонного, 14,-
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016 року у справі № 904/9160/16 (суддя - Фещенко Ю.В.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" (далі за текстом - ТзОВ "Ренессанс-Клуб") у задоволенні Заяви про відстрочення сплати судового збору; повернуто зустрічну позовну заяву ТзОВ "Ренессанс-Клуб" до Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача, Приватного підприємства "Цесія" (далі за текстом - ПП "Цесія") та Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням № 69, загальною площею 389,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Будьонного, 14, вартістю 215 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року у справі № 904/9160/16 (головуючий суддя - Кузнецов О.В., судді: Науменко І.М., Чус О.В.) відмовлено ПП "Цесія" у задоволенні Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016 року у справі № 904/9160/16; апеляційну скаргу повернуто ПП "Цесія" без розгляду. При цьому, апеляційний господарський суд зауважив, що колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на знецінення гривні, оскільки економічна криза в державі становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичною та не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, носить загальний характер і у повній мірі стосується суб'єктів підприємницької діяльності; юридична особа приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Крім того, світова фінансова криза в рівній мірі впливає на господарську діяльність всіх суб'єктів господарювання, а тому сама по собі не є підставою для їх звільнення від обов'язку щодо сплати судового збору, встановленого законом.

Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції ухвалою, ПП "Цесія" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року у справі № 904/9160/16, а справу передати на розгляд до апеляційного господарського суду. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Водночас, прохальна частина касаційної скарги ПП "Цесія" містить Клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що у скаржника скрутне матеріальне становище.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, яким встановлено ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення та ухвали господарського суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник в Клопотанні про звільнення від сплати судового збору, всупереч вимог ст. 33 ГПК України, не посилається на будь-які докази в підтвердження скрутного матеріального становища.

З урахуванням вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір", колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення Клопотання ПП "Цесія" про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки, до касаційної скарги скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, то касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне роз'яснити скаржнику, що за приписами ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після усунення обставин, зазначених у п. п. 1), 2), 3), 4) і 6) частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Приватному підприємству "Цесія" у задоволенні Клопотання про звільнення від сплати судового збору на касаційне оскарження.

2. Касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року у справі № 904/9160/16 повернути Приватному підприємству "Цесія".

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

судді: О.В. Білошкап

О.С. Удовиченко