РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017Справа №910/23421/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна»
до1. Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд»
простягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.

Від позивача:Аветян А.Г. - за довіреністю від 09.12.2016 року
Від відповідача 1: не з'явились
Від відповідача 2: не з'явились

В судовому засіданні 09 березня 2017 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» з вимогами до компанії «Лаунс Файненс Інк.» (Launce Finance Inc.) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» про стягнення 7 992 288,64 доларів США, що еквівалентно 210 916 497,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору переведення боргу №NY-01 від 24.11.2016 року у компанії «Лаунс Файненс Інк.» (Launce Finance Inc.) наявний обов'язок зі сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» 7 992 288,64 доларів США, за виконання якого поручилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 року порушено провадження у справі №910/23421/16 та призначено її до розгляду на 18.01.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 18.01.2017 року з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду.

У судове засідання, призначене на 18.01.2017 року, представники відповідачів не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 року розгляд справи №910/23421/16 відкладено на 19.06.2017 року для належного повідомлення компанії «Лаунс Файненс Інк.» (Launce Finance Inc.) про дату, час та місце судового засідання в порядку, визначеному Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаазька конвенція 1965 року). Провадження у справі зупинено.

07.02.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника компанії «Лаунс Файненс Інк.» (Launce Finance Inc.) надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач 1 визнає позовні вимоги ТОВ «Іст Оілс Україна» та просить їх задовольнити. Також, у даному відзиві компанія «Лаунс Файненс Інк.» просить суд розстрочити виконання рішення суду про стягнення спірних коштів на три роки шляхом сплати заборгованості рівними частинами кожного місяця до 10 числа календарного місяця. Крім того, відповідач 1 просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

15.02.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 року провадження у справі №910/23421/16 поновлено та призначено справу до розгляду на 09.03.2017 року.

09.03.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) надійшла заява, в якій останній просив здійснювати надсилання кореспонденції відповідачу 1 на адресу: 03115, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 104.

09.03.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач 2 визнає позовні вимоги ТОВ «Іст Оілс Україна» та просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання 09.03.2017 року представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання 09.03.2017 року не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, проте у матеріалах справи наявні клопотання про здійснення судового розгляду справи №910/23421/16 без їх участі.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності представників відповідачів за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши клопотання компанії Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) про розстрочення виконання рішення суду, викладене у відзиві на позовну заяву, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

У своєму клопотанні про розстрочення виконання рішення суду компанія Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) вказує, що винятковими фактичними обставинами, які є підставою для задоволення даного клопотання є його скрутне фінансове становище та світова економічна криза.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач 1 не надав суду доказів існування виняткових обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду.

Посилання відповідача 1 на своє скрутне фінансове становище не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, який не залежить від наявності чи відсутності у компанії Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) коштів.

Відтак, клопотання відповідача 1 про розстрочення виконання рішення суду не ґрунтується на будь-яких доказах та останнім не наведено жодних виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а відтак дане клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (далі-позивач/кредитор) та компанією «Егрі Файненс С.А» (Agri Finance SA) було укладено контракти щодо поставки сільськогосподарської продукції українського походження, врожаю 2016 року: контракт №GT 03-20 від 25.08.2016 року; №GT 03-05 від 04.07.2016 року; №GT 03-19 від 25.08.2016 року; №GT 03-13 від 28.07.2016 року; №GT 03-14 від 03.08.2016 року; №GT 03-15 від 03.08.2016 року; №YC-0908/2 від 08.09.2016 року; №GT 03-30 від 03.10.2016 року; №GT 03-29 від 26.09.2016 року; №GT 03-32 від 18.10.2016 року (надалі - Контракти), у відповідності до умов яких позивач зобов'язаний передати, а компанія «Егрі Файненс С.А.» прийняти та оплатити поставлений товар у кількості та в строк, вказаний в Контрактах.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг» (продавець) та Компанією «Егрі Файненс С.А.» (покупець) було укладено зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу на поставку сільськогосподарської продукції: зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №128С-16 FB від 01.08.2016 року, №140С-FW від 09.08.2016 року; №329С-16FW від 26.09.2016 року, у відповідності до умов яких продавець продає, а покупець приймає та оплачує товар у кількості та в строк, вказаний у наведених Контрактах. Товар по даним Контрактам належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна».

При цьому, відповідно до пунктів 1.2 вказаних Зовнішньоекономічних контрактів Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг» діє, як комісіонер по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» згідно Договору комісії №OD123КОМ від 26.09.2016 року, а Продавець виступає Комісіонером.

На виконання умов наведених Контрактів компанії «Егрі Файненс С.А.» було поставлено товар загальною вартістю 7 992 288,64 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи вантажними митними деклараціями.

20.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» (поручитель) було укладено договір поруки (надалі - Договір поруки), у відповідності до п. 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за повне виконання існуючих та тих, що виникнуть у майбутньому грошових зобов'язань компанії «Егрі Файненс С.А.» або її правонаступниками, перед Кредитором за Контрактами №GT 03-20 від 25.08.2016 року; №GT 03-05 від 04.07.2016 року; №GT 03-19 від 25.08.2016 року; №GT 03-13 від 28.07.2016 року; №GT 03-14 від 03.08.2016 року; №GT 03-15 від 03.08.2016 року; №YC-0908/2 від 08.09.2016 року; №GT 03-30 від 03.10.2016 року; №GT 03-29 від 26.09.2016 року; №GT 03-32 від 18.10.2016 року, №128С-16 FB від 01.08.2016 року, №140С-FW від 09.08.2016 року; №329С-16FW від 26.09.2016 року.

Згідно п. 2.1 Договору поруки поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за Контрактами, самостійно виконати зазначений обов'язок компанії «Егрі Файненс С.А.» у повному обсязі на підставі письмової вимоги кредитора протягом 3 днів з моменту отримання такої вимоги, шляхом перерахування відповідної суми заборгованості на поточний банківський рахунок кредитора.

24.11.2016 року між компанією «Егрі Файненс С.А.» (первісний боржник), компанією «Лаунс Файненс Інк.» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (кредитор) укладено договір переведення боргу №NY-01 (надалі - Договір переведення боргу), згідно п. 1.1 якого Компанія «Егрі Файненс С.А.» за згодою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» переводить на «Лаунс Файненс Інк.» грошовий борг, що виник у первісного боржника станом на 24.11.2016 року перед кредитором на підставі:

- контракту №GT 03-20 від 25.08.2016 року у розмірі 788 468 доларів США 82 центи;

- контракту №GT 03-05 від 04.07.2016 року у розмірі 1 357 547 доларів США 58 центів;

- контракту №GT 03-19 від 25.08.2016 року у розмірі 311 041 доларів США 96 центів;

- контракту №GT 03-13 від 28.07.2016 року у розмірі 636 200 доларів США 50 центів;

- контракту №GT 03-14 від 03.08.2016 року у розмірі 381 093 доларів США 23 центів;

- контракту №GT 03-15 від 03.08.2016 року у розмірі 251 069 доларів США 23 центи;

- контракту №YC-0908/2 від 08.09.2016 року у розмірі 433 867 доларів США 04 центи;

- контракту №GT 03-30 від 03.10.2016 року у розмірі 844 738 доларів США 82 центи;

- контракту №GT 03-29 від 26.09.2016 року у розмірі 760 779 доларів США 82 центи;

- контракту №GT 03-32 від 18.10.2016 року у розмірі 939 947 доларів США 26 центи.;

- контракту №128С-16 FB від 01.08.2016 року у розмірі 642 916 доларів США 59 центів;

- контракту №140С-FW від 09.08.2016 року у розмірі 589 319 доларів США 17 центів;

- контракту №329С-16FW від 26.09.2016 року у розмірі 55 298 доларів США 82 центи,

а Компанія «Лаунс Файненс Інк.» (новий боржник) приймає на себе зобов'язання первісного боржника по сплаті існуючого боргу кредитору в порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором.

24.11.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» (поручитель) було укладено додаткову угоду, за змістом якої поручитель надав свою згоду на заміну боржника за існуючими грошовими зобов'язаннями за Контрактами компанії «Егрі Файненс С.А.» на Компанію «Лаунс Файненс Інк.» на підставі Договору про переведення боргу №NY-01 від 24.11.2016 року та з умовами оплати - протягом 15 днів з моменту укладення такого договору. За умовами додаткової угоди від 24.11.2016 року до Договору поруки встановлено, що загальний розмір забезпечувальних зобов'язань складає 7 992 288 доларів США 64 центи.

У зв'язку з невиконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань за Договором переведення боргу позивачем було надіслано відповідачу 2 вимогу від 09.12.2016 року про виплату заборгованості за Договором поруки у розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи.

Спір у справі виник на думку позивача, у зв'язку із невиконанням набутого відповідачем 1 на підставі Договору переведення боргу грошового зобов'язання по оплаті заборгованості за поставлений згідно Контрактів товар, за виконання якого поручився відповідач 2, у зв'язку з чим ТОВ «Іст Оілс Україна» просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи, з визначенням еквіваленту даної суми у гривні.

Укладені сторонами Контракти є за своєю правовою природою договорами поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказані Контракти є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявними в матеріалах справи доказами (вантажними митними деклараціями) та сторонами у даній справі підтверджується виконання позивачем належним чином своїх зобов'язань з поставки товару за Контрактами загальною вартістю 7 992 288 доларів США 64 центів.

Компанія «Егрі Файненс С.А.» взятих на себе зобов'язань за Контрактами не виконала, вартість переданого їй товару у визначений Контрактами та додатковими угодами до них строк не сплатила, в зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість перед ТОВ «Іст Оілс Україна» у загальному розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи.

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК України).

За змістом ст. 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідачко до положень ст. 513 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до наведених положень законодавства між ТОВ «Іст Оілс Україна» (кредитор), компанією «Егрі Файненс С.А.» (первісний боржник) та компанією «Лаунс Файненс Інк.» (новий боржник) було укладено трьохсторонній Договір про переведення боргу, відповідно до умов якого до нового боржника переходять усі права та обов'язки первісного боржника, передбачені Контрактами, в тому числі в частині погашення заборгованості в розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи.

Таким чином, боржник за Контрактами - компанії «Егрі Файненс С.А» (Agri Finance SA) був замінений на Компанію «Лаунс Файненс Інк.» у зв'язку із чим обов'язок щодо слати боргу за Контрактами перейшов до Компанію «Лаунс Файненс Інк.».

У відповідності до п. 2.1 Договору переведення боргу Новий боржник зобов'язаний погасити борг перед Кредитором протягом 15 днів з моменту підписання даного договору.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача 1 грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 7 992 288 доларів США 64 центів за поставлений згідно Контрактів товар, обов'язок по оплаті якого взяла на себе компанія «Лаунс Файненс Інк.» згідно Договору переведення боргу. Відповідач 1 доказів на спростування вказаної заборгованості не надав.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Як було встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов'язань за усіма вищезгаданими Контрактами, між товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» (поручитель) було укладено Договір поруки, у відповідності до п. 1.1. якого поручитель поручається перед Кредитором за повне виконання існуючих та тих, що виникнуть у майбутньому грошових зобов'язань Компанією «Егрі Файненс С.А.» або її правонаступниками перед кредитором за Контрактами №GT 03-20 від 25.08.2016 року; №GT 03-05 від 04.07.2016 року; №GT 03-19 від 25.08.2016 року; №GT 03-13 від 28.07.2016 року; №GT 03-14 від 03.08.2016 року; №GT 03-15 від 03.08.2016 року; №YC-0908/2 від 08.09.2016 року; №GT 03-30 від 03.10.2016 року; №GT 03-29 від 26.09.2016 року; №GT 03-32 від 18.10.2016 року, №128С-16 FB від 01.08.2016 року, №140С-FW від 09.08.2016 року; №329С-16FW від 26.09.2016 року.

У відповідності до п. 2.1. Договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за вказаними Контрактами, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором у повному обсязі на підставі письмової вимоги кредитора протягом 3 днів з моменту отримання такої вимоги, шляхом перерахування відповідної суми заборгованості на поточний банківський рахунок Кредитора.

Як вбачається із додаткової угоди від 24.11.2016 року до Договору поруки Товариством з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» надано згоду на заміну боржника за існуючими грошовими зобов'язаннями на підставі Договору про переведення боргу №NY-01 від 24.11.2016 року та з умовами оплати-протягом 15 днів з моменту укладення такого договору.

Таким чином, згідно Договору поруки відповідач 2 поручився за виконання відповідачем 1 зобов'язань за Договором переведення боргу.

Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У п. 1.1 Договору поруки позивачем та відповідачем 2 було погоджено, що поручитель поручається перед кредитором за повне виконання існуючих та тих, що виникнуть у майбутньому, грошових зобов'язань боржника.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Частинами 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1 та 2 грошових коштів у розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи, за поставлений згідно Контрактів товар, обов'язок по оплаті якого взяла на себе компанія «Лаунс Файненс Інк.» згідно Договору переведення боргу, є правомірними.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачами обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення їх від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи із визначенням еквіваленту даної суми в гривні згідно офіційного курсу Національного банку України станом на дату звернення із даним позовом та сплати судового збору - 20.12.2016 року.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини 1, 2статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною 4 статті 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина 2 статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічні правові висновки викладені у постанова Верховного Суду України №6-284цс17 від 01.03.2017 року та №6-1672цс16 від 21.12.2016 року.

Враховуючи умови спірних Контрактів та положення статті 533 ЦК України, суд прийшов до висновку необхідність визначення еквіваленту суми заборгованості у гривні за курсом долара США станом на 09.03.2017 року - на день ухвалення судового рішення.

За офіційним курсом Національного банку України 1,00 долар США на дату ухвалення судового рішення у даній справі - 09.03.2017 року, дорівнював 26,959467 грн., що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку країни за адресою https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=09.03.2017&outer=table&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8.

Відтак, за перерахунком суду, гривневий еквівалент суми 7 992 288 доларів США 64 центи становить 215 467 841,84 грн. (7 992 288,64 доларів США х 26,959467 грн.).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іст Оілс Україна» про солідарне стягнення з компанії «Лаунс Файненс Інк.» та ТОВ «Базісс-Мегабуд» заборгованості у розмірі 7 992 288 доларів США 64 центи, що еквівалентно 215 467 841,84 грн., є правомірними та підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 206 700,00 грн. відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається солідарно на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з компанії Лаунс Файненс Інк. (Launce Finance Inc.) (реєстраційний номер 157196, місцезнаходження: Нью Хорайзн Білдінг, 1-й поверх, 3 ? Майлз Філіп С.В. Голдсон Хайвей, Беліз (New Horizon Building, Ground Floor, 3 ? Miles Phillip S.W. Goldson Highway, Belize City) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Базісс-Мегабуд» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 18Б, оф. 3; ідентифікаційний код 39668491) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (68001, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 8; ідентифікаційний код 37089765) заборгованість у розмірі 7 992 288 (сім мільйонів дев'ятсот дев'яносто дві тисячі двісті вісімдесят вісім) доларів США 64 центи, що еквівалентно 215 467 841 (двісті п'ятнадцять мільйонів чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот сорок один) грн. 84 коп., та 206 700,00 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати накази.

3. Копію даного рішення направити відповідачу 1 та відповідачу2 у справі №910/23421/16.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 10.03.2017 року.

Суддя Ю.В. Цюкало