ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/12551/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ІМПУЛЬС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ", м. Дніпро

про стягнення 137 457,68 грн. за договором купівлі - продажу пального

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 21.09.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2 предсьавник - дов. № 1/08 від 01.08.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ІМПУЛЬС" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" суму основного боргу у розмірі 121 147,57 грн., пеню 7 945,95 грн., 30% за прострочення виконання грошового зобов'язання - 8 364,16 грн. інфляційні втрати 67 931,26 грн. за договором купівлі - продажу № 01/07/15-2 від 01.07.2015р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Позивач 14.03.2017р. надав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 41 647,57 грн., пеню 9 897,58 грн., 30 % річних 10 554,77 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Зазначену заяву суд розцінює як зменшення позовних вимог.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Відповідач, в ході розгляду справи, визнав суму основного боргу у розмірі 41 641,57 грн. та надав докази проплат.

Ухвалою суду від 24.01.2017р. розгляд справи відкладався до 13.02.2017р.

Ухвалами від 13.02.2017р. продовжено строк розгляду справи до 15.03.2017р. та відкладено розгляд справи до 27.02.2017р.

27.02.2017р. відкладено розгляд справи на 13.03.2017р., 13.03.2017р. оголошено перерву до 14.03.2017р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

У судовому засіданні 14.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Імпульс" (далі позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (далі відповідач, покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 01/07/15-2 (далі - Договір).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що продавець зобовязується передати певну кількість товару у власність покупця в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в договорі, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах цього договору.

Передача (відпуск) пального продавцем та його приймання (заправка) покупцем здійснюються відповідно до обраного покупцем згідно до умов договору способу отримання товару за бланками-дозволу або за ЕК. Передача та приймання пального здійснюється при предявлені покупцем, або уповноваженим ним держателем електронної картки або карток (далі разом або окремо ЕК), або бланку-дозволу на автозаправних станціях (далі - АЗС), що входить у систему безготівкових розрахунків, список яких повідомляється продавцем (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору право власності на певну кількість пального і ризик його випадкової загибелі переходить до покупця в момент передачі пального. Момент передачі пального. Момент передачі пального підтверджується видатковими накладними документами, чеками терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання пального з АЗС: бланками-дозволами, що передані на АЗС при одержанні палива; у випадках відсутності вище перелічених документів операційним звітом електронної системи обробки та обліку даних про здійснення операцій із використанням ЕК та розрахунків за такими операціями (далі звіт процесуального центру або операційний звіт).

Ціна на товар є договірною, встановлюється в національній валюті України за 1 літр, включає податок на додану вартість і визначається наступним чином:

1) для товару, що продається покупцю за бланками-дозволу виходячи з поточної ціни продавця на момент оформлення витратної накладної;

2) для товару, що продається покупцем за ЕК ціна формується на момент відпуску покупцю пального по ЕК і дорівнює поточній роздрібній ціні товару на АЗС на відповідну марку пального, на якому проводиться відпуск товару. Ціни на види та марки товару установлюються та привселюдно оголошуються на ціновому Табло АЗС (п. 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що ціна, асортимент та загальна вартість товару зазначається у рахунках, що надаються продавцем покупцю, а також відображаються у видаткових документах на товар (витратні накладні).

Відповідно до п. 4.5. Договору держатель ЕК під час одержання товару на АЗС зобовязаний контролювати правильність видачі продавцем товару по кількості та якості на підставі чека торгівельного термінала та показників табло паливного стовпчика.

За умовами п. 7.1. Договору розрахунки за договором відбуваються наступним чином:

(а) рахунок на частину Звітного (розрахункового) періоду продавець направляє, а покупець отримує щотижня, кожного вівторка, за допомогою факсу або електронною поштою. У разі не отримання покупцем щотижневого рахунку у порядку передбаченому цим пунктом, покупець зобовязаний письмово звернутися до продавця, до закінчення тижня відповідно до 7-го, 14-го, 21-го та 28-го числа поточного місяця з листом, у якому він повідомляє про відсутність щотижневого рахунку, та прохання надати суми, які належать до сплати за отриманий товар, та примірник рахунку;

(b) сторони дійшли згоди, що за відсутності письмового звернення покупця з приводу отримання щотижневого рахунку, днем отримання щотижневого рахунку вважається відповідно 7-ме,14-те, 21-ше та 28-ме число поточного місяця;

(с) у разі якщо покупець не виконає вимоги п.п. (а) п. 7.1. цього Договору, стосовно письмового звернення до продавця, то він (покупець) позбавляється права, у разі несвоєчасної сплати, або неповної сплати, посилатися на неотримання ним рахунку продавця. Неотримання рахунку не є підставою для несплати за поставлений товар.

(d) покупець зобовязаний здійснити розрахунок за поставлений на протязі частини звітного (розрахункового) періоду товар, протягом двох робочих днів, від дати отримання щотижневого рахунку згідно з умовами п.п. (b) п. 7.1. цього договору. У разі порушення строку оплати за поставлений товар до покупця застосовуються штрафні санкції у відповідності з умовами цього договору. Крім того, для зменшення розміру збитків продавець має право в односторонньому порядку припинити відвантаження товару за ЕК;

(е) видаткова накладна в цілому за звітний (розрахунковий) період виписується в останній день звітного розрахункового періоду. Покупець отримує видаткову накладну продавця за допомогою факсимільного звязку або врученням на руки представникові покупця про що робиться відповідний запис в книзі реєстрації вихідної документації) або поштовим відправленням.

У відповідності до п. 7.2. Договору якщо протягом 10 календарних днів з моменту вручення представникові покупця, або направлення поштового відправлення документів, що зазначені в п.п. (е) п. 7.1. продавцеві документи не повернуті, підписані з боку покупця, й продавцем не отримана мотивована відмова від їхнього підписання. Видаткова накладна, вважається підписаною та повністю прийнятою покупцем, а розмір заборгованості покупця підтвердженим.

У випадку, якщо документи зазначені в п.п. (а) (е) п. 7.1. договору підписані з боку продавця, направлені покупцеві, та не повернуті ним, у строки встановлені п. 7.2. цього договору; відсутні докази їх вручення або направлення покупцеві; чи заявлена покупцем відмова від їх підписання, - належним підтвердження факту поставки товару покупцю є операційний звіт (п. 1.9. цього договору ). Цей документ є належним доказом настання наступних юридичних фактів:

- факт поставки товару продавцем покупцеві;

- факт виникнення у покупця обовязку сплатити за поставлений товар.

За відсутності підписаних покупцем видаткових накладних, рахунків, при відсутності письмового звернення покупця, щодо неотримання щотижневого рахунку тощо, та за умови наявності у продавця операційного звіту, строки оплати за поставлений товар, вказав в. п.п. (d) п. 7.1. дійсного договору, є не змінними.

Усі ризики настання негативних наслідків. Які можуть настати, у звязку з неотриманням покупцем розрахункових документів покладені на покупця.

Продавець зобовязаний надати покупцеві та до судових органів на підтвердження своїх доводів оперативний звіт. Продавець та покупець згодні з таким порядком доказування прав та обовязків сторін факту продажу товару та факту виникнення у покупця обовязку по сплаті за поставлений товар.

Пунктом 7.6. Договору встановлено, що неотримання від продавця документів, зазначених в п. 7.1. договору, не звільняє покупця від обовязку сплатити вартість відвантаженого товару за звітний (розрахунковий) період на підставі даних операційного звіту. У разі виникнення заборгованості за поставлений товар та нарахування штрафних санкцій, розрахунки за договором відбуваються за наступною черговістю:

1. погашення штрафних санкцій;

2. погашення заборгованості;

3. оплата за поставлений товар.

Застосування такого порядку розрахунків проводиться продавцем одноособово, в незалежності від призначення платежу, вказаного у платіжному дорученні покупця. Вказаний режим діє до сплати покупцем усіх штрафних санкцій та погашення усієї заборгованості за поставлений товар за цим договором.

Згідно п. 7.7. Договору продавець здійснює передання палива покупцю лише за умови, що покупець повністю розрахувався за отримані ним попередні партії товару.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та є чинним до 01 липня 2016року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обовязків (п. 11.1. Договору).

Відповідно до п. 11.2. Договору у випадку, якщо жодна із сторін за 20 календарних днів до моменту закінчення дії даного договору не заявляє про його припинення. Договір вважається автоматично пролонгованим на попередніх умовах. В інших випадках, ніж вказано в п. 11.2. договору може бути припинено достроково на вимогу будь-якої сторони за умов відповідного письмового попередження іншої сторони не менш ніж за 10 календарних днів до запропонованої дати припинення договору, - завершення до такої дати розрахунків сторін за договором.

На виконання умов договору за період з 31.07.2015р. по 31.10.2015р. позивач передав, а відповідач отримав паливо на загальну суму 179 849,05 грн., що підтверджується видатковими накладними: № РН-0000641 від 31.07.2016р. на суму 81 978,05 грн. (а.с. 15), № РН-0000605 від 31.07.2016р. на суму 15,00 грн., № РН-0000856 від 30.09.2016р. на суму 48 127,97 грн. (а.с. 17), № РН-0000954 від 31.10.2016р. на суму 49 728,03 грн. (а.с. 64).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 41 647,57 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення спору на підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В ході розгляду справи відповідачем надано докази оплати суми основного боргу у розмірі 138 207,48 грн.

На підставі викладеного сума основного боргу, що підлягає до стягнення становить 41 641,57 грн.

В частині стягнення основного боргу у сумі 6 грн. слід відмовити.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 897,58 грн. та 30 % річних 10 554,77 грн. за період з 06.10.2016р. по 20.01.2017р.

Відповідно п. 9.1. Договору в разі несвоєчасної сплати або несплати вартості товару, у відповідності до умов цього договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Яка діяла в період часу, за який нараховується пеня від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми вартості товару, що зазначена у відповідних рахунках та видаткових накладних, або від суми, що встановлюється на підставі квитанції терміналів та чеків АЗС, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання товару з АЗС, або вказані в оперативному звіті (вираховані на підставі операційного звіту), за кожен день такої несвоєчасної сплати або несплати по дату виконання грошових обовязків (згідно з п. 7.8. цього договору) включно. Пеня нараховується від дати наступної після закінчення строку, на протязі якого покупець мав сплатити за поставлений товар (п.п. (d) п. 7.1. цього договору повного погашення заборгованості.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пеня за період з 06.10.2016р. по 20.01.2017р. становить 10 067,61грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 9 897,58 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.3. Договору встановлено, що у разі несвоєчасної сплати або несплати вартості товару, у відповідності до умов цього договору покупець зобовязаний сплатити 30% річних від суми заборгованості, починаючи від дати виникнення заборгованості по дату її погашення включно з урахуванням особливостей, передбачених п. 7.8. цього договору.

Сума 3% річних за період з 06.10.2016р. по 20.01.2017р. складає 10 630,77грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 10 554,77 грн.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 41 641,57 грн., пені 9 897,58 грн., 30% річних 10 554,77грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що, у зв'язку з уточненням позовних вимог, сума судового збору повинна була складати 1 378,00 грн., тобто переплата складає 683,87 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, позивачу може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.. Робоча, 23в, кімната 209, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ІМПУЛЬС" (49040, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 38, прим. 9, ) 41 641,57 грн. (сорок одна тисяча шістсот сорок одна грн. 57 коп.) - основного боргу, 10 554,77 грн. (десять тисяч пятсот пятдесят чотири грн. 77 коп.) - 30% річних, 9 897,58 грн. (девять тисяч вісімсот девяносто сім грн. 58 коп.) пені, 1 377,87 грн. (одна тисяча триста сімдесят сім грн. 87 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 20.03.2017

Суддя ОСОБА_3