РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017Справа №910/22857/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 177 806,23 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_3 (дов. №3 від 06.01.2017);

від відповідача - ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві);

ОСОБА_4 (дов.№68 від 14.02.2017);

від ПАТ «Київенерго» - Браницький Д.Ю. (дов. №91/2016/10/03-3 від 03.10.2016).

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 177 806,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 07.04.2014, зокрема, порушення правил користування електричною енергією.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.12.2016 порушено провадження у справі №910/22857/16, розгляд справи призначено на 12.01.2017.

12.01.2017 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.01.2017 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, розгляд справи відкладено на 26.01.2017.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.01.2017 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвал суду, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 14.02.2017.

14.02.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи ,а також відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач не є винною особою в розумінні ст. 1191 ЦК України, а тому є неналежним відповідачем.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.02.2017 задоволено клопотання сторін про продовження строку вирішення спору у справі №910/22857/16, продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 28.02.2017, викликано в судове засідання працівників ПАТ «Київенерго», а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для надання пояснень з питань, що виникли під час розгляду справи.

28.02.2017 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 28.02.2017 судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 07.03.2017.

Представник ПАТ «Київенерго» в судовому засіданні 07.03.2017 подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго».

Розглянувши в судовому засіданні 07.03.2017 клопотання представника ПАТ «Київенерго» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Пунктом 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Суд, дослідивши клопотання представника ПАТ «Київенерго», зазначає, що останнім не наведено обставин за яких рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки ПАТ «Київенерго», а тому суд відхиляє вказане клопотання про залучення третьої особи у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

В судове засідання 07.03.2017 з'явилися представники сторін та ПАТ «Київенерго», надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 07.03.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

07.04.2014 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - відповідач, орендар) укладений договір оренди, за умови якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкову оренду нежитлові приміщення. Адреса споруди, в якому знаходиться приміщення, що орендується: АДРЕСА_1. Загальна площа орендованого приміщення - 85 кв.м.

Орендодавець передає приміщення у придатному для використання стані (п. 1.4 договору).

Орендоване приміщення надається орендарю для розміщення магазину (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору передача орендованого приміщення здійснюється за актом прийому-передачі, підписання якого обома сторонами свідчить про фактичну передачу його в оренду.

Термін оренди приміщення складає 2 роки 11 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується за актом прийому-передачі (п. 4.1 договору).

За умовами п. 5.5 договору витрати за комунальні послуги, опалення, електроенергію, експлуатаційні витрати та інші платежі, пов'язані із забезпеченням функціонування орендних приміщень, оплачуються окремо. Вищевказані витрати оплачуються орендарем.

Орендодавець має право контролювати приміщення на предмет їхнього стану, умов експлуатації та використання, а також дотримання орендарем правил пожежної безпеки (п.6.1 договору).

Згідно з п. 7.1 орендар зобов'язується, зокрема, дотримуватися протипожежних правил, а також правил користування тепловою та електричною енергією, не допускати перевантаження електромереж.

Згідно з актом прийому-передачі приміщення від 15.04.2014, підписаного сторонами та скріпленого печатками, орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 85 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ФОП ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 26.06.2002 серія НОМЕР_2.

Матеріали справи містять договір №15106 про постачання електричної енергії, укладений між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ФОП ОСОБА_1.

16.01.2015 під час перевірки засобів обліку електричної енергії представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення правил користування електричною енергію, зокрема, п. п. 3.34, 6.40, 10.2 Постанови НКРЕ від 31.07.1998 №28 (зі змінами) «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (ладі - ПКЕЕ) - самовільне підключення електроустановок поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку з метою без облікового користування електричною енергією, про що складено акт №36576 від 16.01.2015.

Згідно з протоколом №2903 від 04.11.2015 засідання комісії по розгляду акта про порушення №36576 від 16.01.2015 самовільне підключення виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді можливості не було. Порушення п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 ПКЕЕ пломба на клемній кришці має сліди від пере опломбування (сліди механічного впливу).

Комісією було прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 та за форм. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за три роки, що передували даті складання акту про порушення по дату усунення порушення та нараховано до сплати за недовраховану електроенергію 177 806 грн.23 коп.

Позивачем повністю відшкодовано вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 177 806,23 грн., що підтверджується актом звірки з ПАТ «Київенерго» та платіжними дорученнями: №1492 від 20.01.2016 на суму 17 780,00 грн., №1485 від 17.12.2015 на суму 17 786,23 грн., №1508 від 18.03.2016 на суму 17 780,00 грн., №1501 від 19.02.2016 на суму 17 780,00 грн., №1516 від 20.04.2016 на суму 17 780,00 грн., №1521 від 23.05.2016 на суму 17 780,00 грн., №1538 від 13.07.2016 на суму 17 780,00 грн., №1531 від 17.06.2016 на суму 17 780,00 грн., №1541 від 19.08.2016 на суму 17 780,00 грн. та №1552 від 20.09.2016 на суму 17 780,00 грн.

Матеріали справи містять претензію позивача №1 від 29.12.2015 з вимогою відшкодувати майнову шкоду у розмірі 177 806,23 грн., отриману відповідачем 29.12.2015, що підтверджується підписом останньої на вказаній претензії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем не було відшкодовано їй вказану майнову шкоду, у зв'язку із чим вона звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 кошти у розмірі 177 806,23 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

ФОП ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 26.06.2002 серія НОМЕР_2.

Матеріали справи містять договір №15106 про постачання електричної енергії, укладений між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ФОП ОСОБА_1.

07.04.2014 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди, за умови якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкову оренду нежитлові приміщення АДРЕСА_1, загальною площею орендованого приміщення - 85 кв.м.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 п. 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

16.01.2015 під час перевірки засобів обліку електричної енергії по АДРЕСА_1 представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення правил користування електричною енергію, зокрема, п. п. 3.34, 6.40, 10.2 Постанови НКРЕ від 31.07.1998 №28 (зі змінами) «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (ладі - ПКЕЕ) - самовільне підключення електроустановок поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку з метою без облікового користування електричною енергією, про що складено акт №36576 від 16.01.2015.

Разом з тим, у вказаному акті про порушення №36576 від 16.01.2015 не зазначено орендаря, та не вказано, що електропостачання за самовільним підключенням здійснювалося саме у приміщення №38, тобто у орендоване приміщення; при цьому відсутня належна схема до акту.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно з протоколом №2903 від 04.11.2015 засідання комісії по розгляду акта про порушення №36576 від 16.01.2015 самовільне підключення виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді можливості не було. Порушення п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 ПКЕЕ пломба на клемній кришці має сліди від пере опломбування (сліди механічного впливу).

Комісією було прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 та за форм. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за три роки, що передували даті складання акту про порушення по дату усунення порушення та нараховано до сплати за недовраховану електроенергію 177 806 грн. 23 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем повністю відшкодовано вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 177 806,23 грн., що підтверджується актом звірки з ПАТ «Київенерго» та платіжними дорученнями: №1492 від 20.01.2016 на суму 17 780,00 грн., №1485 від 17.12.2015 на суму 17 786,23 грн., №1508 від 18.03.2016 на суму 17 780,00 грн., №1501 від 19.02.2016 на суму 17 780,00 грн., №1516 від 20.04.2016 на суму 17 780,00 грн., №1521 від 23.05.2016 на суму 17 780,00 грн., №1538 від 13.07.2016 на суму 17 780,00 грн., №1531 від 17.06.2016 на суму 17 780,00 грн., №1541 від 19.08.2016 на суму 17 780,00 грн. та №1552 від 20.09.2016 на суму 17 780,00 грн.

Таким чином враховуючи, що в акті про порушення №36576 від 16.01.2015 не зазначено орендаря, та не вказано, що електропостачання за самовільним підключенням здійснювалося саме у приміщення №38, тобто у орендоване приміщення, а також враховуючи добровільну сплату позивачем нарахованих ПАТ «Київенерго» до сплати сум у розмірі 177 806 грн. 23 коп. без будь-яких зауважень та заперечень, суд дійшов висновку про недоведеність вини відповідача у заподіянні збитків.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з покладенням судових витрат в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 13.03.2017.

Суддя В.О. Демидов