ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 908/1266/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 29.11.2016
у справі№908/1266/16 Господарського суду Запорізької області
за позовомФермерського господарства "Степове-2001"
доГоловного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
провизнання права користування земельною ділянкою, визнання поновленим договір оренди земельної ділянки

за участю представників сторін від:

позивача: Марущенко А.М. (дов. від 04.04.2016),

відповідача: не з'явились, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Степове-2001" звернулось з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просило визнати право користування земельною ділянкою площею 52,26 га ріллі із земель запасу Новгородівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за договором від 25.02.2005 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 52,26 га ріллі із земель запасу Новгродівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 25.02.2005, який зареєстровано в МРВ ЗРФ Центр державного земельного кадастру за №08 від 04.03.2005, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував на належне виконання ним умов договору оренди, з огляду на що, на думку позивача він має переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк. Водночас позивач зазначав про те, що після закінчення строку дії договору продовжує користуватись земельною ділянкою та сплачує орендні платежі. При цьому позивач посилався на приписи статей 10, 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.07.2016, ухваленим суддею Поповою І.А., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення суд виходив з доведеності матеріалами справи наявності необхідних умов для поновлення спірного договору оренди в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому суд керувався приписами статей 11, 626 Цивільного кодексу України, статей 13, 33 Закону України "Про оренду землі".

Донецький апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Склярук О.І. - головуючого, Геза Т.Д., Малашкевич С.А., постановою від 29.11.2016 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги скаржник вказує на недослідження судами обставин належного виконання позивачем зобов'язань за договором оренди землі, а відтак і недоведеність наявності переважного права на поновлення такого договору. Окрім цього, на думку скаржника, судами не враховано те, що поновлення договору на новий строк є правом відповідача, а не його обов'язком. При цьому скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів статті 122 Земельного кодексу України, статей 42, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою від 02.03.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Данилової М.В., Сибіги О.М., касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.03.2017.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., пояснення представника позивача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.02.2005 між Мелітопольською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Селянським (Фермерським) господарством "Степове-2001" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку із земель запасу Новгородівської сільської ради, яка знаходиться за межами населених пунктів. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 52,26 га ріллі, у стані, придатному для її цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункти 1.2., 1.3. договору). Договір укладено на 10 років до 25.02.2015 (пункт 2.1. договору). Згідно з пунктом 2.2. договору орендар, в разі виконання умов договору, має переважне право на продовження терміну дії договору оренди. Для продовження терміну дії договору, орендар зобов'язаний не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку оренди, звернутися до орендодавця з відповідним клопотанням. Судами установлено, що вказаний договір зареєстрований МРФ ЗРФ Центр державного земельного кадастру 04.03.2005 за № 08. Факт передачі земельної ділянки в оренду підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 25.02.2005. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" здійснено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Судами встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності та знаходиться за межами населеного пункту, повноваження з розпорядження якою відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, до яких відноситься відповідач. Установлено судами і те, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк позивач листом №428 від 29.12.2014 звертався до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області. Даним листом орендар просив поновити дію договору та встановити орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації в рік. Лист отримано Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області 14.01.2015, що підтверджується відміткою на листі. Позивач вказував на те, що упродовж місяця після закінчення дії договору оренди землі ним не було отримано від орендодавця листа-повідомлення про заперечення у поновлені договору, він продовжує користуватися земельною ділянкою, рішення про поновлення договору також не прийнято та відповідний правочин не укладено, у зв'язку з чим Фермерське господарство "Степове-2001" звернулось до господарського суду з даним позовом. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимоги Фермерського господарства "Степове-2001" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права користування земельною ділянкою площею 52,26 га ріллі із земель запасу Новгородівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за договором від 25.02.2005 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та визнання поновленим договір оренди земельної ділянки площею 52,26 га ріллі із земель запасу Новгродівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 25.02.2005, який зареєстровано в МРВ ЗРФ Центр державного земельного кадастру за №08 від 04.03.2005, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі". Згідно з приписами частин 1-5 статті 33 вказаного Закону (у відповідній редакції) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, частиною шостою статті 33 цього Закону передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З огляду на що, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 названого Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №911/1707/15. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач звертався до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з листом-повідомленням від 29.12.2014. (зазначений лист було отримано - 14.01.2015 за вх. № 32-360/0/1-15). Таке звернення було вчинене позивачем в межах мінімального строку (один місяць до закінчення строку дії договору), який визначено статтею 33 Закону України "про оренду землі", проте з порушенням строку, встановленого договором. Водночас відповідь на своє звернення позивач не отримав та продовжував користуватися земельною ділянкою, належно виконуючи свої зобов'язання за договором оренди землі. При цьому суди попередніх інстанцій при розгляді даного спору виходили з недоведеності відповідачем обставин щодо направлення на адресу позивача листа-заперечення № 32-8-0.4-1319/2-15 від 30.01.2015 про відмову у пролонгації дії договору оренди, який відповідач вважав доказом наявності заперечення з боку орендодавця на продовження строку дії договору оренди земельної ділянки. Між тим, докази скерування відповідачем та отримання позивачем даного листа-заперечення мають визначальне значення в розумінні приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" для законного вирішення даного спору. З огляду на що, установивши відсутність упродовж місяця після закінчення строку дії договору оренди листа-повідомлення відповідача про заперечення у його поновленні, суди дійшли висновку про наявність підстав для поновлення строку дії спірного договору оренди землі відповідно до приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Проте, колегія суддів касаційної інстанції визнає такі висновку судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне. Пунктами 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" роз'яснено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Згідно з частиною 3 статті 84 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Відповідні роз'яснення містяться і у пункті 9.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення", відповідно до якого у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині. Так, з матеріалів справи не вбачається, а судами не досліджувались як обставини надання позивачем при зверненні з даним позовом проекту додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди земельної ділянки, так і відповідність умов такої угоди вимогам законодавства, чинного на час прийняття рішення у справі. Відтак, судові рішення у справі наведеним вимогам не відповідають. Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області. При новому розгляді справи судові необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №908/1266/16 Господарського суду Запорізької області та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.07.2016 скасувати.

Матеріали справи скерувати для нового розгляду до Господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга