РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017Справа №910/24419/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
прозобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Кравчук А.С.

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3

В судовому засіданні 09.03.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (надалі - ТОВ "ТЛК "Арктика") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" (надалі - ТОВ "Укрлогістика") про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав позову, збільшення розміру позовних вимог та додаткових пояснень і уточнень обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства України та факту припинення правовідносин оренди між сторонами, що існували згідно договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 від 25.12.2014, не виконує обов'язку з повернення належного позивачу майна, у зв'язку з чим останній вказує на наявність правових підстав для зобов'язання ТОВ "Укрлогістика" повернути (виселити останнього) холодильні камери, що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, в комплексі "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м.; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м.; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м.; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м. та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м. Також, просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1 465 303,45 грн. в якості заборгованості по оплаті орендної плати за користування спірним майном.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2016 порушено провадження у справі №910/24419/16 та призначено її до розгляду на 11.01.2017.

11.01.2017 через канцелярію суду від представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшло клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2017 у справі №910/24419/16 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", розгляд справи відкладено на 25.01.2017.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, а останнє судове засідання було призначено на 09.03.2017.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги з урахуванням поданих до суду заяви про зміну підстав позову, заяви про збільшення розміру позовних вимог та додаткових пояснень і уточнень підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх повністю.

В судове засідання представник третьої особи з'явився, проти задоволення позову заперечував.

Відповідач, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті ухвали господарського суду міста Києва від 01.03.2017 про відкладення розгляду справи, своїх повноважних представників в судове засідання 09.03.2017, як і попереднє судове засідання, не направив, про поважні причини неявки суд не повідомив.

В раніше поданих до суду відзиві на позов та поясненнях представник відповідача проти позову заперечував, в його задоволенні просив відмовити, вказував на недоведеність позивачем факту безпідставного користування відповідачем спірним майном та те, що спірна заборгованість по оплаті орендної плати була відступлена ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь ТОВ "Нагваль-Фіш", у зв'язку з чим оплачена відповідачем на користь останнього.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки про час і місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, пояснення його представника стосовно суті спору були заслухані в попередніх судових засіданнях та викладені у відзиві і пояснення, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті, то суд, враховуючи принципи розумності строків розгляду справи не вбачає правових підстав для його відкладення.

В судових засіданнях 11.01.2017 та 25.01.2017 складалися протоколи згідно статті 811 Господарського процесуального кодексу України, а фіксація судового процесу в судових засіданнях 22.02.2017, 01.03.2017 та 09.03.2017 здійснювалася за допомогою технічних засобів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ТЛК "Арктика" є власником обладнання та нежилих приміщень рибного ярмарку та комплексу по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, та складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м.; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м.; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м.; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м. та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м., що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (в т.ч. свідоцтвом та витягом).

25.12.2014 між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ТОВ "Укрлогістика" було укладено договір користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 (надалі - "Договір") відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове користування на умовах оплатності холодильні камери, які розташовані в комплексі нерухомості: рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а.

Сторонами не заперечується факт передачі на виконання умов Договору відповідного майна в користування відповідачу, користування останнім ним та здійснення періодичної оплати.

Згідно складеного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками товариств акту звіряння взаємних розрахунків за період: 01.07.2016 - 26.07.2016 між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ТОВ "Укрлогістика" за договором №25/12/14-1 ввід 25.12.2014 станом на 26.07.2016 заборгованість відповідача за Договором становила 1 465 303,45 грн.

Листами від 11.08.2016 та 12.10.2016 позивач звертався до відповідача з повідомленнями про зміну банківських реквізитів ТОВ "ТЛК "Арктика", проханням погасити існуючу заборгованість з оплати орендної плати за користування спірним майном та здійснювати подальшу сплату орендної плати за вказаними реквізитами.

31.01.2017 листом №31-01-17/1 позивач повідомив відповідача про свою відмову від Договору на підставі ст. 782 Цивільного кодексу України у зв'язку із невиконанням останнім взятих на себе зобов'язань по оплаті орендної плати за Договором з 26.07.2016 та вимагав негайно повернути спірне майно.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача повернути спірне майно (виселити останнього) та стягнути заборгованість з оплати орендної плати, що утворилася за користування таким майном у період з 01.07.2016 по 26.07.2016.

Договір є в т.ч. договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт передачі на виконання умов Договору спірного майна в користування відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням приписів ст. 530 Цивільного кодексу України та положень Договору за час користування спірним майном відповідач був зобов'язаний виконувати взятий на себе обов'язок по сплаті орендної плати.

В той же час, як вказує позивач у позові з 26.07.2016 ТОВ "Укрлогістика" всупереч взятих на себе зобов'язань згідно Договору перестало здійснювати сплату орендної плати за користування спірним майном, а станом на вказану дату за ним утворилася заборгованість у розмірі 1 465 303,45 грн., нарахована за період з 01.07.2016 по 26.07.2016.

Посилання відповідача на те, що відповідний акт звіряння не може бути належним доказом існування його заборгованості по оплаті орендної плати за користування спірним майном, а така заборгованість була погашена ним на користь ТОВ "Нагваль-Фіш", у зв'язку з відступленням права вимоги її оплати ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь останнього, на підтвердження чого відповідач надає лист ТОВ "Нагваль-Фіш" та відповідні платіжні доручення, судом відхиляється з огляду на наступне.

Згідно із статтею 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими казами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Із поданих відповідачем платіжних доручень №3679, №3680 від 03.08.2016, №3704, №3711 від 04.08.2016 та №3979 від 15.08.2016 вбачається, що призначенням платежів за ними визначено лист ТОВ "Нагваль-Фіш" від 26.07.2016, який в свою чергу містить посилання на те, що згідно укладеного між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ТОВ "Нагваль-Фіш" договору відступлення права вимоги від 26.07.2016 останнє стало новим кредитором ТОВ "Укрлогістика" та набуло право вимоги по сплаті орендної плати за Договором на суму 1 465 303,45 грн.

Однак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження факту відступлення ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь ТОВ "Нагваль-Фіш" права вимоги саме спірної заборгованості, що утворилася в період з 01.07.2016 по 26.07.2016, як і доказів існування відповідного договору відступлення права вимоги від 26.07.2016, а представником позивача заперечувалося їх існування.

Таким чином, відповідачем у визначеному приписами ст. 43, 33, 36 Господарського процесуального кодексу України порядку не було спростовано факту існування його заборгованості по сплаті орендної плати згідно Договору за користування спірним майном у розмірі 1 465 303,45 грн., що утворилася за період з 01.07.2016 по 26.07.2016, як і не спростовано невиконання після 26.07.2016 взятих на себе обов'язків за Договором по внесенню такої плати за час користування спірним майном.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт невиконання ТОВ "Укрлогістика" грошового зобов'язання по сплаті орендних платежів за користування спірним майном з 26.07.2016 та існування заборгованості у розмірі 1 465 303,45 грн., нарахованої за період з 01.07.2016 по 26.07.2016.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ТЛК "Арктика" про стягнення з ТОВ "Укрлогістика" грошових коштів у розмірі 1 465 303,45 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Положеннями ст. 782 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, приписами ст. 291 Господарського кодексу України та ст. 782 Цивільного кодексу України передбачене право односторонньої відмови орендодавця від договору оренди у разі несплати орендних платежів протягом трьох місяців підряд.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із невиконанням відповідачем умов Договору стосовно своєчасного внесення орендної плати за користування спірним майном протягом трьох місяців підряд позивач листом №31-01-17/1 від 31.01.2017 звернувся до ТОВ "Укрлогістика" з повідомленням про відмову від Договору та вимогою повернути у зв'язку з цим спірне майно.

Вказаний лист було направлено на адресу ТОВ "Укрлогістика" 01.02.2017 та отримано останнім 03.02.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком відділення УДППЗ "Укрпошта" №4053 від 01.02.2017 та роздруківкою з онлайн-сервісу "відстеження поштових пересилань", розміщеному на офіційній веб-сторінці УДППЗ "Укрпошта".

Дані обставини не спростовані відповідачем.

Отже, враховуючи встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті орендних платежів за користування спірним майном з 26.07.2016, що на момент направлення листа ТОВ "ТЛК "Арктика" №31-01-17/1 від 31.01.2017 становило прострочення більше трьох місяців, то позивач правомірно скористався визначеним ст. 782 Цивільного кодексу України правом та повідомив відповідача про свою відмову від Договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Направлення орендодавцем зазначеного повідомлення на адресу відповідача в розумінні ст.ст. 651, 782 Цивільного кодексу України свідчить про односторонню відмову позивача від договору, право на що в даному випадку встановлено законом (ст. 782 Цивільного кодексу України), наслідком якої є припинення дії договору.

Отже, Договір є таким, що припинив свою дію 03.02.2017, адже матеріалами справи підтверджується, що як на вказану дату, так і на момент звернення позивача з відповідною вимогою, прострочення відповідача з оплати орендної плати за користування спірним майном становило більше трьох місяців, в т.ч. щодо погашення заборгованості нарахованої за період з 01.07.2016 по 26.07.2016 у розмірі 1 465 303,45 грн.

Згідно ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, з припиненням Договору відповідач втратив статус орендаря спірного майна, а тому з відповідної дати (03.02.2017) у останнього виник обов'язок з його повернення на користь ТОВ "ТЛК "Арктика".

В той же час, матеріали справи не містять доказів повернення ТОВ "Укрлогістика" орендованого згідно Договору майна на користь ТОВ "ТЛК "Арктика".

При цьому, посилання відповідача на те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження користування ТОВ "Укрлогістика" спірним майном, як підставу для відмови в позові в частині зобов'язання останнього повернути таке майно, судом відхиляються, адже в силу приписів ст. 785 Цивільного кодексу України обов'язок по поверненню орендованого майна у разі припинення дії відповідного договору оренди покладається саме на орендаря, в той час як доказів вчинення відповідних дій відповідачем не надано.

З огляду на викладене та враховуючи, що будь-яких інших належних доказів на підтвердження права користування орендованим майном ТОВ "Укрлогістика" не надано, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути (виселити останнього) холодильні камери, що розташовані в приміщеннях комплексу "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ТЛК "Арктика" є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" (03058, м. Київ, вул. Гарматна, 39-В; ідентифікаційний код 36040006) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (04086, м. Київ, вул. О.Теліги, 41; ідентифікаційний код 37075024) холодильні камери, що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, в комплексі "Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який складається з: адміністративного корпусу "А" площею 1 237,2 кв.м.; рибного ярмарку "Б" площею 2 983,0 кв.м.; комплексу по зберіганню продуктів харчування "В" площею 16 522,2 кв.м.; насосної підстанції "Г" площею 37,5 кв.м. та механічної майстерні "Д" площею 128,7 кв.м. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" (03058, м. Київ, вул. Гарматна, 39-В; ідентифікаційний код 36040006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (04086, м. Київ, вул. О.Теліги, 41; ідентифікаційний код 37075024) грошові кошти у розмірі 1 465 303 (один мільйон чотириста шістдесят п'ять тисяч триста три) грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 23 357 (двадцять три тисячі п'ятдесят сім) грн. 55 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення: 11.03.2017

Суддя Ю.В. Цюкало