ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.03.2017 Справа № 904/2647/17

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Дніпропетровська місцева прокуратура №2 Дніпропетровської області, м.Дніпро

до відповідача - 1 - Солонянської районної ради, смт. Солоне Дніпропетровська область

відповідача-2 - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Солоне Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району від 15.12.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровська місцева прокуратура №2 Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Солонянської районної ради (далі - відповідач-1) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідача-2) за участю третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ культури, туризму, національностей та релігій Солонянської районної державної адміністрації та третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації, у якому просить суд:

- визнати недійсним рішення Солонянської районної ради № 279-36/VІ від 04.12.2014р. «Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району» в частині передачі в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нерухомого майна приміщення Солонянської СЗОШ №2, І-ІП ступеня, загальною площею 30.0 кв.м. за адресою: смт. Солоне, вул. Строменко, 50, Солонянського району Дніпропетровської області на 1 поверсі 3 поверхової будівлі;

- визнати недійсним Договір оренди нерухомого приміщення Солонянської СЗОШ №2, І-ІП ступеня, загальною площею 30.0 кв.м. за адресою: смт. Солоне, вул. Строменко 50, Солонянського району Дніпропетровської області на 1 поверсі 3 поверхової будівлі, укладений 15.12.2014 між Солонянською районною радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1;

- зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити і повернути за актом приймання-передачі Солонянській районній раді приміщення Солонянської СЗОШ №2, І-ІП ступеня, площею 30,0 кв.м., вартісю 21 420 грн., за адресою смт. Солоне, вул. Строменко 50, Солонянського району Дніпропетровської області на 1 поверсі 3 поверхової будівлі.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З долучених до позовних матеріалів описів вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем направлено на адресу відповідача-1, -2 та третьої особи-1, -2 копію позовної заяви №47/2-106вих 17 від 14.02.2017р. з додатками, в той час як до господарського суду надійшов позов №47/2-106вих 17 від 09.03.2017р. з додатками.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що позивачем направлено на адресу відповідача-1, -2 та третьої особи-1, -2 копію саме того позову, який надійшов до суду, що свідчить про недотримання позивачем вимог ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України стосовно його обов'язку надіслати відповідачу копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів та надання відповідних доказів відправлення позовних матеріалів суду.

З огляду на те, що позивачем не надано належних доказів направлення копії позовних матеріалів на адресу відповідача-1, -2 та третьої особи-1, -2, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду позивачу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів направлення копії позовних матеріалів на фактичну адресу відповідача.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі оригінал платіжного доручення №235 від 09.02.2017р. про сплату судового збору у розмірі 4 800, 00 грн.

Суддя А.В. Суховаров