РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017Справа №910/2415/17
За позовом: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

До Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

Про стягнення 46 508,07 грн

Суддя Лиськов М.О.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: Прохоров Ю.Г. (дов. № ц/3-04/287-16 від 11.10.2016)

В судовому засіданні від 13.03.2017 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - Комбінат) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця) 46 508,07 грн. вартості втраченого вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 13.03.2017.

07.03.2017 позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі представника та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

13.03.2017 Залізниця подала суду заперечення проти позову, в яких просила у позові відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надані належним чином засвідчені документи розміру дійсної вартості втраченого вантажу, а саме підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної та доказів оплати рахунку

Представник відповідача у судовому засіданні 13.03.2017 надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Представники позивача у судове засідання 13.03.2017 не з'явилися, у заяві від 01.03.2017 № 09/321 Комбінат просив розглядати справу без участі представників.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали і рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 Комбінатом (покупець) і ПрАт"АКХЗ" (постачальник) укладено договір № 245/108/16Сб (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю вугільну продукцію, а покупець прийняти та оплатити вказану продукцію, асортимент, кількість, строки поставки та ціна якої вказані у специфікаціях до Договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору поставка продукції здійснюється партіями залізничним транспортом.

25.12.2015 між ПАТ «Українська залізниця» та ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» був укладений договір № 1970/ДФ/10017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги,

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом цього договору є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно із п. 7.1 за цим договором виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць (затверджений Постановою кабінету Міністрів України «Про затвердження Статуту залізниць України» № 457 від 06.04.1998 року) залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) накладна (залізнична) є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

16.12.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726776/896. який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 53513321 в кількості 1 650 кг. про що в накладній № 53139317 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться: вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 22 200 кг, нетто - 38 650 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 59 200 кг, тара з брусу - 22 200 кг, нетто - 37 000 кг, що менше документа на 1 650 кг.

Вантаження в вагоні вижче рівня бортів на 200-300 мм, шапкообразне. Маркування вапном, одною продольною полосою вздовж вагону. Маркування порушено. В вагоні над 1-2люками є поглиблення розміром 800мм х ширину вагону х 200-300мм в глибину вагону, над 7-м люком поглиблення розміром 1000мм х ширину вагону х 200мм в глибину вагону. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний.

16.12.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726777/897. який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 61016606 в кількості 1 750 кг, про що в накладній № 53139317 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться: вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 400 кг, нетто - 41 700 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 63 350 кг, тара з брусу - 23 400 кг, нетто - 39 950 кг, що менше документа на 1 750 кг.

16.12.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726778/898. який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 54038146 в кількості 1 850 кг. про що в накладній № 53139317 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться: вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 800 кг, нетто - 41 400 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 63 350 кг, тара з брусу - 23 800 кг, нетто - 39 550 кг, що менше документа на 1 850 кг.

16.12.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726779/899. який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 56961378 в кількості 2 300 кг, про що в накладній № 53139317 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться: вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 040 кг, нетто - 41 910 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 62 650 кг, тара з брусу - 23 040 кг, нетто - 39 610 кг, що менше документа на 2 300 кг.

16.12.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 726780/900. який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 62197967 в кількості 2 400 кг. про що в накладній № 53139317 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться: вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 600 кг, нетто - 40 750 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 61 950 кг, тара з брусу - 23 600 кг, нетто - 38 350 кг, що менше документа на

Згідно ст. 2 Правил складання актів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року) комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах, проведений відповідно до Правил видачі вантажів та становить 46 508,07 грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (статті 114 Статуту).

Таким чином, оскільки не збережено вантаж, прийнятий Залізницею до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, Залізницею не подано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до тверджень Залізниці про те, що позивачем не подано документів дійсної вартості , то слід вказати таке.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач наполягає на тому, що Комбінат зобов'язаний був надати в підтвердження дійсної вартості втраченого вантажу такі документи: рахунок підписаний головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної та доказів оплати рахунку.

Разом з тим, Комбінат належним чином підтвердив вартість вантажу, подавши копії таких документів: рахунка від 15.12.2016 №91320256.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код: 00191129): 46 508 грн. 07 коп. вартості втраченого вантажу та 1 600 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.03.2017.

Суддя М.О. Лиськов