РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа № 81/10-271

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1, Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції та кредитора ОСОБА_2 на постанову господарського суду Вінницької області від 08.12.16 р.

у справі № 81/10-271 (суддя Міліціанов Р.В. )

за заявою Могилів-Подільська об'єднана державна податкова інспекція

до Спільне підприємство "Дністрове Гроно"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

апелянта-1 - не з'явився;

апелянта-2 - не з'явився;

апелянта-3 - не з'явився;

кредиторів - не з'явився;

боржника - не з'явився;

ліквідатора - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Вінницької області від 08.12.2016 року у справі №81/10-271 в задоволенні заяви представника ПП фірма "Кодак" від 08.11.2016 року про участь у санації СП "Дністрове гроно", поновлення статусу ПП фірма "Кодак" у якості інвестора СП "Дністрове гроно" - відмовлено.

Припинено процедуру санації боржника ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" та повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_1. Визнано боржника - ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру СП "Дністрове гроно". Призначено ліквідатором ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4.

У задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 №01-20/566 від 06.12.2016 р. про призначення її ліквідатором у справі № 81/10-271 про банкрутство СП "Дністрове гроно" відмовлено.

У задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_5 №б/н від 07.12.2016 р. про призначення його ліквідатором у справі № 81/10-271 про банкрутство СП "Дністрове гроно" відмовлено.

У задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_6 вх.№ 06-52/11618/16 від 07.12.2016 р. про призначення його ліквідатором у справі № 81/10-271 про банкрутство СП "Дністрове гроно" відмовлено.

Зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 передати арбітражному керуючому ОСОБА_4 всю наявну документацію ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" та до моменту передачі документів забезпечити збереження майна ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно".

Встановлено строк ліквідаційної процедури 12 (дванадцять) місяців.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом і розпорядження його майном та припинено повноваження власника (власників) майна банкрута. Скасовано арешт, накладений на майно боржника, інші обмеження щодо розпорядження майном боржника.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції постановою, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого господарського суду в частині призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким ліквідатором СП "Дністрове гроно" призначити арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 року у справі №81/10-271 вказана апеляційна скарга прийнята до провадження, розгляд скарги призначено на 16.01.2017 року.

28.12.2016 року до Рівненського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову господарського суду Вінницької області від 08.12.2016 р. у справі № 81/10-271, в якій скаржник просить постанову господарського суду Вінницької області в частині призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4 скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким призначити ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.12.2016 року у справі №81/10-271 апеляційну скаргу Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції прийнято до спільного провадження з апеляційною скаргою арбітражного керуючого ОСОБА_1, розгляд скарг призначено на 16.01.2017 року.

12.01.2017 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга кредитора ОСОБА_2 на постанову господарського суду Вінницької області від 08.12.2016 року у справі № 81/10-271, в якій скаржник просить постанову господарського суду Вінницької області в частині призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4 скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким призначити ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_7

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 року у справі №81/10-271 апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2 прийнято до спільного провадження з апеляційними скаргами Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції та арбітражного керуючого ОСОБА_1; розгляд скарг призначено на 16.01.2017 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянти посилаються на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в постанові місцевого суду, обставинам справи.

Арбітражний керуючий ОСОБА_6 у відзиві на апеляційні скарги підтримує доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі кредитора ОСОБА_2, просить постанову господарського суду Вінницької області в частині призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4 скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким призначити ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_7

Кредитор - ОСОБА_2 у відзиві на апеляційні скарги Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції та арбітражного керуючого ОСОБА_1, вважає доводи та вимоги, викладені в них безпідставними та необгрунтованими, а тому просить в їх задоволенні відмовити.

Арбітражний керуючий ОСОБА_4 у відзиві на апеляційні скарги вважає оскаржувану постанову місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду скарги в апеляційній інстанції, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, арбітражного керуючого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, постанову місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.05.2002 року порушено провадження у справі №81/10-271 про визнання банкрутом ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно", м. Могилів-Подільський за заявою Могилів-Подільської ОДПІ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника (т.1, а.с.1).

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду Вінницької області від 22.08.2002 року, серед іншого, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено ОСОБА_8 та накладено арешт на все майно та грошові кошти боржника - ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" (т.1, а.с.197).

Оголошення про порушення провадження у справі № 81/10-271 опубліковано в офіційному друкованому органі Верховної Ради України - газеті "Голос України" 31.08.2002 року.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 19.11.2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 3 340 568,78 грн. (т.1, а.с. 316-321).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 08.07.2003 року у справі №81/10-271 відкрито процедуру санації ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно", призначено керуючого санацією ОСОБА_9 (т.4, а.с. 73-75).

Ухвалою господарського суду від 26.07.2005 року у справі № 81/10-271 керуючим санацією СП "Дністрове гроно" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 (т.6, а.с. 64-65).

10.11.2016 року кредитор - ТОВ "Агро-міл ЛТД" звернулося до господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання СП "Дністрове гроно" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т.22, а.с.168-169).

Крім того, 10.11.2016 року кредитор - ОСОБА_2 також звернувся до господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання СП "Дністрове гроно" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_6 (т.22, а.с.2).

07.12.2016 року кредитор - Могилів-Подільська ДПІ також звернувся до господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання СП "Дністрове гроно" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_1 (т.23, а.с.71).

Місцевий господарський суд, розглянувши вищевказані клопотання, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вищевказаних клопотань в частині припинення процедури санації СП "Дністрове гроно", визнання СП "Дністрове гроно" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури СП "Дністрове гроно".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство, в редакції чинній до 19.01.2013 року), за п'ятнадцять днів до закінчення санації, а також за наявності підстав для дострокового припинення санації керуючий санацією зобов'язаний надати комітету кредиторів письмовий звіт і повідомити членів комітету кредиторів про час і місце проведення засідання комітету кредиторів.

Згідно з ч.3 ст.21 Закону про банкрутство, одночасно із звітом керуючий санацією вносить до комітету кредиторів одну з пропозицій: про прийняття рішення про дострокове припинення процедури санації у зв'язку з відновленням платоспроможності боржника; про прийняття рішення щодо припинення процедури санації і укладення мирової угоди; про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження процедури санації; про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів приймає рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо: припинення процедури санації у зв'язку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника; продовження встановленого строку процедури санації; припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; припинення процедури санації і укладення мирової угоди. У разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, комітет кредиторів може прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією (ч.5 ст.21 Закону про банкрутство).

Відповідно до п. 85 постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 18.12.2009 року "Про судову практику в справах про банкрутство" згідно з частиною першою статті 22 Закону господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених Законом. До таких випадків належать, зокрема, виявлена неможливість досягнення мети процедури санації після її введення судом (частина шоста статті 18, частина дванадцята статті 19, частини п'ята, шоста і одинадцята статті 21 Закону).

Відповідно до ст.21 Закону про банкрутство, у разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, комітет кредиторів може прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією. Якщо розрахунки з кредиторами не проведено у строки, передбачені планом санації, господарський суд у разі відсутності клопотання комітету кредиторів про продовження термінів, передбачених планом санації, і внесення відповідних змін до плану санації визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру (п.11 ст.21 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону про банкрутство, господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією.

Згідно статті 1 Закону про банкрутство, санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Як вже зазначалося вище, ухвалою господарського суду Вінницької області від 08.07.2003 року у справі №81/10-271 відкрито процедуру санації боржника, призначено керуючого санацією; ухвалою господарського суду від 26.07.2005 року у справі № 81/10-271 керуючим санацією СП "Дністрове гроно" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

18.05.2016 року був відібраний інвестор СП "Дністрове гроно" - ТОВ "СП Дністрове гроно".

Однак, протягом процедури санації боржника не було розроблено плану санації, відповідно не було затверджено комітетом кредиторів плану санації, не вжито будь-яких заходів зі сторони інвестора відновити платоспроможність боржника.

Частиною 8 ст.16 Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про вибори голови комітету; скликання зборів кредиторів; підготовку та укладення мирової угоди; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість; інші питання, передбачені цим Законом.

05.12.2016 року на засіданні комітету кредиторів СП "Дністрове гроно" було вирішено звернутись до суду з пропозицією про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки план санації СП "Дністрове гроно" у зв'язку із ненаданням необхідної інформації інвестором не завершено, за висновком проведеного аналізу фінансово-господарського стану та діяльності підприємства приватним аудитором ОСОБА_10 від 31.10.2016 р. виявлені активи складають загальну суму - 3976,1 тис.грн., визнані кредиторські вимоги складають - 4294,1 тис.грн.

Крім того, 05.12.2016 р. на засідання комітету кредиторів СП "Дністрове гроно" відхилено пропозицію ПП фірма "Кодак" від 02.08.2016 р. з огляду на те, що представником ПП фірма "Кодак" у пропозиції від 02.08.2016 р. не зазначені реальні шляхи та методи відновлення платоспроможності боржника, строки, способи задоволення вимог кредиторів, та враховуючи, що 05.12.2016 р. комітетом кредиторів прийнято рішення про перехід до ліквідаційної процедури СП "Дністрове гроно" (т.23, а.с.20-28).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження подання пропозиції ТОВ "СП "Дністрове гроно" або інших осіб взяти участь у санації боржника із представленням відповідних заходів, які спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, зокрема, шляхом його кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Як вбачається з аналізу фінансово-господарського діяльності боржника, що проведений арбітражним керуючим (керуючим санацією) ОСОБА_1 (т.23, а.с.128-140), балансова вартість основних засобів на момент процедури банкрутства становила 3928,8 тис.грн., а оборотні засоби 2688,4 тис.грн, в т.ч. дебіторська заборгованість - 1403,7 тис.грн.. а запаси 1283,7 тис.грн. Станом на дату підготовки аналізу оборотні засоби відсутні, а дебіторська заборгованість безнадійна. В наявності знаходиться нерухоме майно та обладнання, яке використовувалось у виробничій діяльності СП "Дністрове гроно" та ТОВ "Дністрове гроно" і розташоване в виробничих приміщеннях, які пристосовані для проведення діяльності по виробництву алкогольних напоїв, вина та інших. До 2000 року господарська діяльність підприємства була рентабельною та його розвиток стабільним. У подальшому менеджмент підприємства не зміг продовжити його рентабельну господарську діяльність, в результаті накопичувались величезні борги, та з 2002 року діяльність підприємства була зупинена. В 2001 році значно зменшився дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) з 2731,0 тис.грн. за 2000 р. до 366 тис.грн. в 2001 р., що свідчить про згортання діяльності.

Кредиторська заборгованість станом на 1.01.2000 р. становила 831,5 тис.грн., а станом 1.10.2001 р. - 2327, 7 тис.грн., відповідно збільшилась, а за період з 2000 по 2001 р збільшилась на 1516,2 грн. Збільшення кредиторської заборгованості відбулося за рахунок отриманих кредитів (541,5 тис.грн.) та заборгованості перед бюджетом 658,0 тис.грн. На підприємстві відсутні документи, щодо дебіторської заборгованості, яка обліковувалась на балансі в 2001 р. в сумі 1236,7 тис.грн. Враховуючи цю обставину дебіторська заборгованість на підприємстві є безнадійною, оскільки термін позовної давності пропущено.

Згідно аудиторського звіту, що проведений приватним аудитором ОСОБА_10 станом на 31.10.2016 року (т.23, а.с.141-142), виявлені активи СП "Дністрове гроно" складають загальну суму - 3976,1 тис.грн., визнані кредиторські вимоги складають - 4294,1 тис.грн.

Таким чином, боргові зобов'язання перевищують майнові активи боржника, а відтак підтверджують його неплатоспроможність, що в свою чергу свідчить про те, що боржник перебуває у фінансовій кризі, не є платоспроможним; одночасне задоволення вимог кредиторів є неможливим. Вчинені в ході процедури санації боржника дії не призвели до відновлення платоспроможності боржника.

Тобто, як протягом процедури розпорядження майном боржника, так і протягом процедури санації боржника не були вжиті заходи з оздоровлення фінансово-господарського становища підприємства, а також не відбулось задоволення вимог кредиторів.

Крім того, положеннями ч.1 ст.17, ч.ч. 1,4,6 ст.18 Закону про банкрутство чітко регламентовано граничні строки перебігу процедури санації, подання керуючим санацією плану санації на розгляд комітету кредиторів, строки розгляду комітетом кредиторів плану санації та прийняття рішень про припинення процедури санації.

З огляду на викладене, враховуючи активи та пасиви боржника, клопотання кредиторів щодо відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури, а також те, що боржник неспроможний відновити свою платоспроможність та задоволити визнані господарським судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Слід зазначити, що 19.01.2013 року набрала законної сили нова редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р. (що набрав чинності з 19.01.2013р.) положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до п.40 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України в Інформаційному листі про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N4212-VI) вказано, що положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією.

Відповідно до ст.38 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013 року) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; скасовується арешт, накладений на майно боржника, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно ст.40 Закону про банкрутство у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Вінницької області з заявами на участь у справі про банкрутство СП "Дністрове гроно" звернулися арбітражні керуючі ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Розглянувши вищевказані заяви, місцевий господарський суд прийшов до висновку про призначення ліквідатором ОСОБА_3 підприємства "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями абзацу 1 статті 1 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий, це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

Статтею 114 Закону про банкрутство регулюються питання призначення та усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справі про банкрутство.

Відповідно до абзаців 5, 6, 8 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а в разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

Відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим.

У відповідності до частини 1 статті 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит. Не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; має судимість за вчинення корисливих злочинів; не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; якій заборонено обіймати керівні посади; відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року (ч.2 ст.97 Закону про банкрутство).

Згідно частини 2 статті 114 Закону про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом;

4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

За наявності конкурентних кандидатур на виконання повноважень ліквідатора, суд зобов'язаний розглянути кожну кандидатуру окремо, незалежно від того ким з учасників провадження (чи самим арбітражним керуючим) подано клопотання (заява) про призначення тієї чи іншої особи ліквідатором банкрута та, відповідно, мотивувати свої висновки про відхилення чи про призначення тієї чи іншої кандидатури.

При цьому суд, враховуючи вимоги статті 43 ГПК України, повинен належним чином обґрунтувати призначення арбітражного керуючого, зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані, дослідивши професійні якості кандидатів на цю посаду, відсутність зацікавленості особи стосовно боржника та кредиторів, враховуючи освіту, досвід, показники роботи у попередніх справах, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність кандидата належним чином виконувати обов'язки, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вже зазначалося вище, із заявами про участь у справі про банкрутство СП "Дністрове гроно" звернулися арбітражні керуючі ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Отже, під час вирішення місцевим господарським судом питання щодо призначення кандидатури арбітражного керуючого, виникла конкуренція арбітражних керуючих, які звернулись до суду із відповідними заявами про участь у даній справі, а тому, питання визначення ліквідатора боржника підлягає вирішенню на загальних конкурентних засадах (оцінки рівня завантаженості, професійних та інших характеристик діяльності арбітражних керуючих, переваг одного перед іншим тощо), які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК).

Постановою Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного зясування місцевим господарським судом обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що арбітражні керуючі, маючи вищу юридичну або економічну освіту, мають сумлінно та добросовісно виконувати вимоги Закону про банкрутство, та при поданні до суду заяви про участь у справі повинні самостійно визначити та надати достатній обсяг інформації та документів на її підтвердження та додатково надавати актуальну інформацію, в підтвердження здатності та можливості сумлінно виконувати обов'язки ліквідатора у цій справі.

Як вбачається, 07.12.2016 року до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшла заява про участь у даній справі, в якій відображено відомості про трудову діяльність з 1994 року, зазначено про відсутність заборон виконання повноважень ліквідатора СП "Дністрове гроно", з єдиними додатком - свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Крім того, 07.12.2016 року до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_5 надійшла заява про участь у даній справі, в якій вказано про відсутність заборон виконання повноважень ліквідатора СП "Дністрове гроно", з єдиним додатком - свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

З огляду на ненадання арбітражними керуючими ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відомостей щодо освіти, досвіду та показників роботи у попередніх справах, кількості справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у них організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки, місцевий господарський суд прийшов до правльного висновку про відмову у задоволенні заяв арбітражного керуючого ОСОБА_1 та арбітражного керуючого ОСОБА_5 про призначення їх ліквідатором у даній справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що норми ст.38 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати необхідні докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також право сторін на судовий розгляд справи впродовж розумного строку.

В той же час, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 докази, на підтвердження відомостей, викладених у заяві про призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" до суду першої інстанції не надавались, а були надані лише до суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Разом з тим, арбітражним керуючим ОСОБА_1 не доведено неможливість подання до суду першої інстанції документальних доказів, що підтверджують відомості, викладені нею у заяві про призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно".

Частиною 8 статті 16 Закону про банкрутство визначено, що до компетенції комітету кредиторів, зокрема, належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотання про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Враховуючи зазначені приписи Закону про банкрутство, завданням господарського суду при вирішенні питання про призначення арбітражного керуючого на посаду ліквідатора боржника є надання можливості комітету кредиторів у повному обсязі реалізувати свої функції в процедурах банкрутства, що передбачені Законом про банкрутство, зокрема, подати до господарського суду клопотання про призначення погодженої кандидатури арбітражного керуючого для його призначення на посаду ліквідатора боржника.

Господарський суд повинен давати оцінку рішенням комітету кредиторів та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства.

Як вже зазначалося вище, на засіданні зборів комітету кредиторів СП "Дністрове гроно" (протокол від 05.12.2016 року) одноголосно прийнято рішення про звернення до господарського суду із клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" ОСОБА_11

Відповідно до вимог статей 2, 16 Закону про банкрутство, незважаючи на наявність права комітету кредиторів боржника запропонувати суду кандидатуру ліквідатора, вирішення питання про обрання та призначення кандидатури ліквідатора є виключною компетенцією господарського суду.

Тобто, правом запропонувати кандидатуру у справі про банкрутство наділений комітет кредиторів. Проте, необхідно звернути увагу на те, що при наявності кількох кандидатур на посаду право вибору кандидатури належить виключно суду, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство. При цьому, суд як орган судової влади не пов'язаний з доводами учасників провадження і повинен розглянути кожну кандидатуру, звертаючи увагу на всі пропозиції сторін та учасників провадження, досліджуючи професійні якості кандидатів на цю посаду, відсутність зацікавленості особи стосовно боржника та кредиторів та враховуючи освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність арбітражного керуючого належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки.

Також 07.12.2016 року та 08.12.2016 року до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_6 та арбітражного керуючого ОСОБА_4 надійшли заяви про призначення їх ліквідатором у даній справі з додатками.

Колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом було повно та всебічно досліджено кандидатури арбітражних керуючих та правомірно враховано те, що:

- арбітражний керуючий ОСОБА_6 має вищу освіту за напрямком підготовки "Право", мешкає у Вінницькій області, офіс арбітражного керуючого знаходиться у м. Вінниця, забезпечений необхідними для здійснення діяльності арбітражного керуючого засобами, у тому числі офісом (знаходиться у м. Вінниці), засобами електронного та телефонного зв'язку, оргтехнікою, автомобілем. Діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснює з 18.04.2006 р. За період провадження діяльності арбітражного керуючого брав участь у справах про банкрутство понад ста підприємств (107). Провадження у трьох справах про банкрутство припинено у зв'язку з укладенням мирових угод. Рішенням Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим від 31.10.2014 йому присвоєно V рівень кваліфікації. За час провадження діяльності арбітражного керуючого порушень законодавства та ліцензійних умов провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора) не допускав. Відповідно до ст.ст. 1,114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має; управління боржником раніше не здійснював; не є заінтересованою особою у цій справі стосовно боржника та кредиторів, та не має конфлікту інтересів осіб у цій справі. Діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) застрахована у відповідності із Договором страхування відповідальності арбітражного керуючого №3111412 від 25.01.2016 р. До заяви арбітражним керуючим ОСОБА_6 додано копії Свідоцтва № 187 від 08.02.2013 року про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), договору № 3111412 від 25.01.2016 р. страхування відповідальності арбітражного керуючого.

- арбітражний керуючий ОСОБА_4 у своїй заяві повідомиив суд, що протягом трудової діяльності з 2004 р. обіймав посади керівника юридичної особи у 17 підприємств, діяльність арбітражного керуючого здійснює починаючи з 2005 р., для виконання обов'язків арбітражного керуючого має двох помічників, які мають повну вищу юридичну освіту (один - у м. Вінниці, інший помічник - у м. Києві), забезпечений, для виконання обов'язків арбітражного керуючого Рівненському та у Київському округах двома офісними приміщеннями у м. Вінниці та м. Києві, має власний автотранспорт, наявна комп'ютерна та копіювально-розмножувальна техніка, постійне високошвидкісне підключення до мережі Інтернет. За час зайняття діяльністю арбітражного керуючого приймав участь в якості розпорядника майна, керуючого санацією, лівідатора у 17 справах. Провадження у трьох справах про банкрутство припинено у зв'язку з укладенням мирових угод. На даний час у провадженні за участі арбітражного керуючого ОСОБА_4 є дев'ять справ. Рішенням Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим від 04.07.2013 р. йому присвоєно ІV рівень кваліфікації. За час провадження діяльності арбітражного керуючого порушень законодавства та ліцензійних умов провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора) не допускав. Відповідно до ст.ст. 1, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має; управління боржником раніше не здійснював; не є заінтересованою особою у цій справі стосовно боржника та кредиторів, та не має конфлікту інтересів осіб у цій справі. Наявний Договір добровільного страхування відповідальності арбітражного керуючого №АК/0029/16 від 26.01.2016 року.

До заяви арбітражним керуючим ОСОБА_4 додано копії Диплому про отримання повної освіти, ліцензії Державного департаменту з питань банкрутства, Свідоцтва № 418 від 01.03.2013 року про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), листа Міністерства юстиції України №2503/132-33-15 від 26.08.2015 р. про присвоєння арбітражному керуючому ОСОБА_4 4 рівня кваліфікації, сертифікатів про участі у семінарах по банкрутству, свідоцтв учасника семінару та свідоцтв про підвищення кваліфікації, договору добровільного страхування відповідальності арбітражного керуючого №АК/0029/16 від 26.01.2016 року, договорів оренди, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Місцевий господарський суд при наданні переваги арбітражному керуючому ОСОБА_4 вірно зазначив в оскаржуваній постанові, що останнім надано більш повну інформацію щодо відомостей, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки ліквідатора у даній справі, також дані відомості підтверджено документально. Крім того, арбітражний керуючий ОСОБА_4 раніше, ніж ОСОБА_6, з 2005 року розпочав діяльність арбітражного керуючого, надав відомості про оренду приміщення, наявність транспортного засобу, має вищий рівень освіти у галузі права - "магістр", надав докази неодноразового підвищення кваліфікації.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що рішення у справі повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі та виходячи з аналізу вимог статті 114 Закону про банкрутство та встановлених судом обставин, здійснивши оцінку наданим арбітражними керуючими документам, а також за результатами їх аналізу, з урахуванням освіти, досвіду та показників роботи у попередніх справах, кількості справ, у яких арбітражні керуючі брали участь, та кількість справ, які перебувають в їх провадженні та інші обставини, які свідчать про їх здатність належним чином виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення ліквідатором СП "Дністрове гроно" арбітражного керуючого ОСОБА_4 та відмови в задоволенні заяв арбітражного керуючого ОСОБА_1, арбітражного керуючого ОСОБА_5 та арбітражного керуючого ОСОБА_6 на участь у справі в якості ліквідатора.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржників, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що постанова господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1, Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції та кредитора ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Вінницької області від 08.12.2016 року у справі №81/10-271 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.