ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. Справа № 914/3021/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бонк Т.Б., Кравчук Н.М.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - ОСОБА_1

від відповідача - Данилевич Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н від 10 лютого 2017 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року (суддя Манюк П.Т.) про зупинення провадження

у справі №914/3021/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІV», м. Львів

про стягнення заборгованості, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року зупинено провадження у справі №914/3021/16, у зв'язку з призначенням судової товарознавчої експертизи.

Місцевий господарський суд, посилаючись на положення ч.2 ст.79 ГПК України, дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 та передати справу на розгляд Господарського суду Львівської області. Зокрема, скаржник зазначає, що судом не обґрунтовано доцільності проведення експертизи, не визначено конкретних підстав для проведення останньої, а також не з'ясовано які обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, потребують спеціальних знань. Апелянт вказує, що оскільки між сторонами договору не укладались додаткові угоди в частині зміни порядку обчислення винагороди виконавця, відтак вважає безпідставними доводи відповідача про можливість визначення розміру винагороди в односторонньому порядку та/або призначення відповідної судової експертизи. Зважаючи на наведене, на думку апелянта відсутні підстави для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні даного спору і такі питання не потребують спеціальних знань. Крім того, наголошує на можливості оскарження ухвали в частині призначення судової експертизи, оскільки таке призначення перебуває у нерозривному зв'язку із зупиненням провадження у справі. Одночасно наголошує про відсутність у ГПК України прямої заборони на оскарження ухвали про призначення судової експертизи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17 лютого 2017 року (головуючий суддя Якімець Г.Г., судді: Бойко С.М., Бонк Т.Б.) вказану вище апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06 березня 2017 року.

У зв'язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Бойко С.М., розпорядженням керівника апарату №122 від 03 березня 2017 року призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у справі №914/3021/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 03 березня 2017 року справу №914/3021/16 розподілено колегії суддів у складі: Якімець Г.Г. (головуючий суддя), судді: Бонк Т.Б. та Кравчук Н.М.

В судових засіданнях 06 та 13 березня 2017 року оголошувались перерви.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 та передати справу на розгляд Господарського суду Львівської області. Поряд з тим, подав суду додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги (б/н від 03 березня 2017 року), в яких наголосив на можливості оскарження ухвали про призначення експертизи та зупинення провадження в цілому, посилаючись на практику Львівського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, наведених у запереченнях на апеляційну скаргу (б/н від 06 березня 2017 року). Зокрема, зазначав, що для правильного вирішення даного спору необхідним є призначення у справі судової товарознавчої експертизи, так як відповідач заперечує надання консультаційних послуг за договором №4/004/09-2015 від 01.09.2015 року, а останній за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки містить елементи двох різних видів цивільно-правових договорів, а саме: елементи агентського договору (договору доручення) та договору про надання консультаційних послуг.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів даної справи, 28 листопада 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІV» про стягнення 57 008,11 грн. - заборгованості за договором №4/004/09-2015 про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01 вересня 2015 року, а також 8 551,22 грн. - штрафу, 3 439,18 грн. - пені, 350,46 грн. - 3% річних та 2 651,11 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30 листопада 2016 року позовну заяву ФОП ОСОБА_3 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №914/3021/16.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач звернувся до суду з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи з метою визначення вартості агентських послуг, що надані позивачем за договором №4/004/09-2015 про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01 вересня 2015 року, беручи до уваги той факт, що договором встановлено загальний розмір оплати за надання як агентських так і консультаційних послуг.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 призначено судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання: 1) Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначений у договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01.09.2015р. №4/004/09-2015 станом на 01.09.2015р.? 2) Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01.09.2015р. №4/004/09-2015, становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015р.?

Одночасно, вказаною ухвалою зупинено провадження у справі №914/3021/16 на підставі ч.2 ст.79 ГПК України.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Так, відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала (ч.4 ст.79 ГПК України).

Частиною 5 ст.79 ГПК України передбачено, що ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Згідно з ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції призначено судову експертизу для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, а саме: з метою визначення вартості агентських послуг, що надані позивачем за договором №4/004/09-2015 про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01 вересня 2015 року, місцевий господарський суд, в межах наданих йому законом повноважень, підставно зупинив провадження у справі, керуючись п.1 ч.2 ст.79 ГПК України.

Поряд з тим, як вбачається з апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3, останній оскаржує ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в повному обсязі, в тому числі і в частині призначення судової експертизи.

З приводу наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

У п.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» роз'яснено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке:

Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 11113 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.106 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» (зі змінами та доповненнями) наслідки подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, визначено частиною другою статті 106 ГПК. У разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК.

Враховуючи наведені вище роз'яснення та положення Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на помилкове прийняття Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині призначення судової експертизи, з метою уникнення порушення апеляційним судом норм процесуального права, зокрема, ст.106 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження в цій частині на підставі ст.80 та ч.ч.1, 2 ст.106 ГПК України.

Аналогічні висновки викладено у постанові Вищого господарського суду України від 07 березня 2017 року по справі №914/4200/15.

Щодо оскарження ухвали Господарського суду від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині зупинення провадження у справі, то в цій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 - без задоволення, оскільки місцевий господарський суд, дійшовши висновку про необхідність призначення судової товарознавчої експертизи, керуючись правом, передбаченим ч.2 ст.79 ГПК України, правомірно ухвалив зупинити провадження у справі.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду в частині зупинення провадження у справі прийнята у відповідності з вимогами діючого законодавства, а підстави для скасування такої ухвали - відсутні.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.80, 101, 102, 103, 105, ч.ч.1, 2 ст.106 ГПК України, суд,

постановив:

Припинити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині призначення судової експертизи.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині зупинення провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/3021/16 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 22.03.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бонк Т.Б.

Кравчук Н.М.