РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017№910/23715/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/23715/16

за позовом дочірнього підприємства «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», м. Київ,

до державного підприємства «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України», м. Київ,

про стягнення 102 994,84 грн.,

за участю представників:

позивача - Косміна В.О. (довіреність від 17.08.2016 №04-01/106);

відповідача - не з'явився.

Дочірнє підприємство «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (далі - Інститут) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України» (далі - Підприємство): 39 618 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору від 13.12.2013 №4572-Д7 на здійснення авторського нагляду (далі - Договір); 20 526,47 грн. штрафних санкцій; 39 333,59 грн. втрат від інфляції; 3 516,78 грн. 3% річних, а всього 102 994,84 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2016 порушено провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 06.03.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позовну заяву суду не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва від 27.12.2016 і від 06.02.2017 було надіслано відповідачу на адресу (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 12), зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал. До матеріалів справи долучено конверти повернення з юридичної адреси відповідача з відмітками відділення поштового зв'язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» та прописом «не значаться» і «не знаходяться».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 06.03.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.12.2013 Інститутом (виконавець) і Підприємством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов'язується здійснити авторський нагляд за капітальним ремонтом об'єкта «Утеплення фасадів та фасадне освітлення експериментально-лабораторного корпусу ДУ «Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзеєва НАМН України» по вул. Попудренка, 50 у м. Києві (капітальний ремонт фасадів)» (пункт 1.1 Договору);

- виконавець здійснює авторський нагляд за видами будівельно-монтажних робіт, проектна документація на які розроблена державним підприємством «Київський Промбудпроект» (пункт 1.3 Договору);

- ціна Договору становить 39 618 грн., у тому числі ПДВ - 6 603 грн. (пункт 2.1 Договору в редакції додаткової угоди від 10.06.2014 №1);

- після закінчення авторського нагляду виконавець подає замовнику для оформлення акт приймання-передачі здійсненого авторського нагляду (пункт 3.1 Договору);

- оплата здійсненого авторського нагляду проводиться на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі здійсненого авторського нагляду в строк до 5-ти банківських днів з моменту надходження замовнику бюджетних призначень для проведення розрахунків за Договором (пункт 4.2 Договору);

- бюджетні зобов'язання замовника за договором виникають лише за наявності відповідного бюджетного призначення на 2013 рік (пункт 4.5 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013, але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 10.1 Договору).

Частиною першою статті 907 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

26.12.2013 сторонами було складено, підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено печатками юридичних осіб акт приймання-передачі здійсненого авторського нагляду №72, згідно з яким вартість виконаних робіт склала 39 618 грн., в тому числі ПДВ 6 603 грн. Крім того, у вказаному акті зазначено про те, що замовник претензій щодо якості і обсягу робіт не має.

Таким чином, послуги вважаються наданими позивачем і прийнятими відповідачем без будь-яких зауважень.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до підписаного уповноваженими представниками сторін і скріпленого печатками юридичних осіб акта звірки взаємних розрахунків за період 01.12.2013 - 19.03.2014 у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у сумі 39 618 грн.

Листами від 06.10.2014 №01-13/192-1 і від 02.10.2015 №01-13/136 Інститут просив Підприємство терміново вжити заходів для погашення заборгованості у сумі 39 618 грн.

Відповідач відповіді на вказані листи не надіслав, суму заборгованості не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 39 618 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 20 526,47 грн. штрафних санкцій.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Розраховуючи 20 526,47 грн. штрафних санкцій, позивачем взято за основу розмір облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування, з посиланням на частину шосту статті 231 Господарського кодексу України відповідно до якої штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, 20 526,47 грн. штрафних санкцій за своєю правовою природою є пенею.

Частиною першою статті 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У пункті 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Враховуючи те, що умовами Договору не було передбачено право позивача на нарахування пені і сторонами не було укладено додаткової угоди, яка б містила умови щодо нарахування пені, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 20 526,47 грн.

Що ж до стягнення 39 333,59 грн. втрат від інфляції і 3 516,78 грн. 3% річних, розрахованих за період з 01.01.2014 по 15.12.2016, то слід зазначити таке.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок сум втрат від інфляції і 3% річних та період їх нарахування та встановлено, що період нарахування і сума 3% річних розраховані неправильно.

Так, згідно з інформацією з офіційного сайту Національної академії медичних наук України (далі - Академія) за бюджетними програмами та в розрізі відповідальних виконавців, відповідно до пункту 3.2 Вимог до публічного представлення головними розпорядниками коштів державного бюджету про бюджет Академії, останнім в загальний фонд на програму «Будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та придбання обладнання для об'єктів, що відносяться до сфери управління НАМН України» було заплановано 1 009 174 грн., а виконано на суму 536 713,70 грн.

Таким чином, станом на день (26.12.2013) підписання акта приймання-передачі №72 відповідач мав достатньо коштів для оплати наданих позивачем послуг, доказів протилежного суду не подано.

Отже, відповідач мав сплатити позивачу вартість виконаних робіт у сумі 39 618 грн. до 09.01.2014 (п'ять банківських днів від дати підписання акта приймання-передачі №72).

За перерахунком суду періодом нарахування втрат від інфляції і 3% річних є з 10.01.2014 по 15.12.2016 (дата, визначена позивачем у розрахунку), за який суми становлять: втрати від інфляції - 39 333,59 грн.; 3% річних - 3 487,47 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 39 333,59 грн. втрат від інфляції за розрахунком позивача і 3 487,47 грн. 3% річних за розрахунком суду; у стягненні ж решти суми (29,31 грн.) 3% річних слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 12; ідентифікаційний код 37995314) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь дочірнього підприємства «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 1; ідентифікаційний код 33350792): 39 618 (тридцять дев'ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. заборгованості; 39 333 (тридцять дев'ять тисяч триста тридцять три) грн. 59 коп. втрат від інфляції; 3 487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 47 коп. 3% річних і 1 236 (одну тисячу двісті тридцять шість) грн. 58 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.03.2017.

Суддя О. Марченко