РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017Справа №910/575/17

За позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави

до 1. Рівненської обласної ради,

2. Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства,

3. Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок "Джерело" Рівненської області,

третя особа Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації

про часткове визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору частково недійсним,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від прокуратури: Винник О.О.,

від відповідачів 1.: Навроцький Е.А.,

2.: Яцик М.О.,

3. Тарновецький Я.М.,

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2017 року заступник прокурора Рівненської області (далі-позивач) звернувся в суд з указаним позовом з підстав ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", вимоги за яким уточнив заявою № 05/2-58вих17 від 31 січня 2017 р.

Позивач зазначав, що на підставі рішення Рівненської обласної ради (далі - відповідач 1.) "Про надання у користування мисливських угідь громадській організації "Товариство мисливців та рибалок "Джерело" (далі - відповідач 3.) № 1524 від 12 червня 2015 р. між Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (далі - відповідач 2.) та відповідачем 3. було укладено договір про умови ведення мисливського господарства від 2 липня 2015 р., згідно з яким останньому було надано строком до 12 червня 2040 р. мисливські угіддя загальною площею 14296 га, у т.ч. лісові угіддя 10432,9 га, польові 81,4 га, водно-болотні 3392,1 га та 389,6 га землі, що не підлягають бонітуванню для ведення мисливського господарства.

Частина переданих відповідачу 3. мисливських угідь розташована на території ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський", а саме держлісфонд ДП "Дубровицьке лісове господарство" Озерського лісництва квартали 48-52, 54-63, 65-66, 70-73 площею 2332 га та Черменського лісництва квартали 1-5, 9-11, 15-17, 22-25, 29-32, 36-47 площею 3405 га.

Указані рішення та договір в частині надання у користування мисливських угідь на території ботанічного заказника місцевого значення прийняте та укладений без дотримання вимог ст. 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд", ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування", ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки мисливство на території заказника заборонене.

Також зазначав, що його звернення зумовлене відсутністю єдиного державного органу, який наділений повноваженнями щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства при наданні у користування мисливських угідь та звернення в суд з цих питань.

У зв'язку з наведеним прокурор на підставі ст. 21, ч.1 ст. 203, ст. 215 ЦК України просив задовольнити позов, визнати незаконним і скасувати рішення та визнати недійсним договір у частині надання у користування мисливських угідь площею 5737 га на території ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський". Понесені у справі судові витрати просив покласти на відповідачів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги в уточненому вигляді.

Відповідач 1. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, вказував на відповідність прийнятого ним рішення вимогам чинного законодавства. Також вказував про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідач 2. у письмових поясненнях на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував. Вказував, що відповідно до Положення про ботанічний заказник місцевого значення "Великоозерянський" в заказнику заборонено лише мисливство. Здійснення ж інших видів діяльності мисливського господарства, таких як охорона, регулювання чисельності диких тварин, відтворення мисливських тварин чинним законодавством на території природно-заповідного фонду не заборонено.

Відповідач 3. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, вказував на відповідність спірних рішення та договору вимогам чинного законодавства.

У процесі розгляду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації.

Третя особа у письмових поясненнях на позовну заяву пояснила, що її було залучено до етапу підготовки проекту рішення Рівненської обласної ради "Про надання у користування мисливських угідь громадській організації "Товариство мисливців та рибалок "Джерело". В межах визначених Положенням про департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації № 202 від 30 травня 2014 р., департаментом були надані зауваження до проекту вищевказаного рішення, які стосувалися території ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський". До подальшого процесу узгодження остаточного проекту рішення департамент не залучався, оскільки це не входило до його компетенції. Також зазначила, що при вирішенні судом питання щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог прокурора вона покладається на розсуд суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника третьої особи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Ботанічний заказник місцевого значення "Великоозерянський" входить до складу природно - заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Його загальна площа становить 6111 га та він розташований в Дубровицьому районі Рівненської області. Територія заказника разом з усіма об'єктами, що на ньому розміщені, перебувають у землекористуванні ДП "Дубровицький лісгосп" в межах Будимлянського лісництва квартали 40-43, Черменського лісництва квартали 1-5, 9-11, 15-17, 22-25, 29-32, 36-47, Озерського лісництва квартали 48-52, 54-63, 65, 66, 70-73 (п.п. 1.2- 1.4 Положення "Про ботанічний заказник місцевого значення "Великоозерянський", затвердженого начальником державного управління охорони навколишнього природного середовища Рівненської області 20 грудня 2012 р.)

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 цього Положення на території заказника забороняється будь-яка діяльність, що суперечить цільовому призначенню і загрожує збереженню цінних природних комплексів, а також порушує режим охорони території, в т. ч. забороняється здійснювати мисливство.

На території заказника дозволяється господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища.

Судом встановлено, що 12 червня 2015 р. Рівненською обласною радою було прийнято рішення № 1524 "Про надання у користування мисливських угідь громадській організації "Товариство мисливців та рибалок "Джерело", яким, зокрема, надано у користування відповідачу 3. строком на 25 років мисливські угіддя площею 14296 га., які знаходяться на території держлісфондів: ДП "Дубровицьке лісове господарство" (Озерське лісництво квартали 1-78 площею 8679 га, Черменське лісництво квартали 1-47 площею 5174 га) та ДП СЛАП "Дубровицький держспецлісгосп" квартали 37-40, 86 площа 443 га на території Великоозернянської сільської ради.

На виконання вказаного рішення 2 липня 2015 р. між відповідачами 2. та 3. було укладено договір про умови ведення мисливського господарства, згідно з яким відповідачу 3. було надано строком до 12 червня 2040 р. мисливські угіддя загальною площею 14296 га, у т.ч. лісові угіддя 10432,9 га, польові 81,4 га, водно-болотні 3392,1 га та 389,6 га землі, що не підлягають бонітуванню для ведення мисливського господарства.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора та представників сторін у судовому засіданні, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних рішення та договору.

Заявлені прокурором вимоги зводяться до того, що відповідачу незаконно були передані у користування мисливські угіддя площею 5737 га, розташовані на території ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський", на території якого мисливство заборонене.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законами України "Про природно-заповідний фонд", "Про мисливське господарство та полювання", "Про місцеве самоврядування" та положеннями "Про ботанічний заказник місцевого значення "Великоозерянський".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно п. 1 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 21 січня 2015 р., Міністерство екології та природних ресурсів є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки.

Таким чином, єдиного центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища чинним законодавством не визначено.

За таких обставин, прокурор вправі на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернутися в суд з позовом, який стосується охорони та використання природно-заповідного фонду.

Заперечення відповідача 1. з цього приводу, який наполягав на залишенні позову без розгляду, є безпідставними, оскільки суперечать вищевказаним вимогам законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання":

мисливство - вид спеціального використання тваринного світу шляхом добування мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь;

мисливське господарство як галузь - сфера суспільного виробництва, основними завданнями якого є охорона, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського собаківництва;

мисливські угіддя це ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Таким чином, згідно з указаними вимогами закону надання мисливських угідь передбачене для здійснення саме мисливського господарства. Складовими частинами останнього як галузі суспільного виробництва є види діяльності (охорона, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського собаківництва), які в залежності від визначеної мети можуть здійснюватися як окремо кожен, так одночасно в сукупності.

Отже, ведення мисливського господарства в мисливських угіддях можливе без здійснення мисливства як виду спеціального природокористування. Це свідчить про можливість включення до мисливських угідь територій, на яких мисливство заборонено, але дозволяється діяльність з охорони, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин.

Доказів заборони здійснення такої діяльності на території Ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський" не надано.

Заперечення прокурора з цього приводу доказами не підтверджені, суперечать зібраним у справі доказам, встановленим обставинам та вимогам чинного законодавства, тому є безпідставними.

Враховуючи, що оспорюване рішення Рівненської обласної ради про надання у користування мисливських угідь громадській організації "Товариство мисливців та рибалок "Джерело" загальною площею 5737 га, розташованих на території ботанічного заказника місцевого значення "Великоозерянський" відповідає актам цивільного законодавства та не порушує цивільні права або інтереси держави, то у позові про часткове визнання незаконним та скасування відповідно до вимог 21 ЦК України слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Доказів невідповідності п. 1.1 спірного договору вимогам чинного законодавства суду не надано.

За таких обставин, у позові в цій частині слід також відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові заступника прокурора Рівненської області відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар