ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 918/91/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ"

про стягнення заборгованості в сумі 43 760 грн. 18 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №116 від 23.12.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні 13 березня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі ПАТ "Рівнеобленерго", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ" (далі - ТзОВ "УБ-КОМЕНСЕ", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 43 760 грн. 18 коп..

Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року позовну заяву №207/ від 03.02.2017р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/91/17, розгляд якої призначено на 27 лютого 2017 року.

27 лютого 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. (а.с. 40)

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року розгляд справи відкладався на 13 березня 2017 року.

07 березня 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов лист з додатками. (а.с.47-51)

Представник позивача в судовому засіданні 13 березня 2017 року підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та наполягала на задоволенні позову.

У судові засідання 27 лютого та 13 березня 2017 року представник відповідача не з'явився, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №434, №660. (а.с. 39, 46) Витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у відповідача було достатньо часу для надання відповідного відзиву на позовну заяву позивача.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач не направив на адресу суду будь-яких заяв чи клопотань, зокрема, про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, а явка його уповноваженого представника у судове засідання обовязковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ" (далі Споживач) було укладено договір №0398 про постачання електричної енергії (далі Договір) (а.с. 10-20).

Відповідно до п. 1. Договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 250,0 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пунктів 2.2., 2.2.1. та 2.2.2. Договору Постачальник зобов'язується виконувати умови цього Договору. Постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання Споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності (Додаток № 3 "Перелік об'єктів і точок Споживача" та Додаток 3.1 "Перелік об'єктів і точок обліку субспоживачів, що споживають електроенергію від споживача").

Згідно п. 2.3.3. Договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно умовами додатку № 4 "Порядок зняття засобів обліку електричної енергії та розрахунків".

Відповідно до п. 2 Додатку №4 до Договору покази засобів обліку відповідно до Переліку обєктів і точок комерційного обліку споживача фіксується Споживачем 13 числа кожного місяця та вибірково контролюються (знімаються) Постачальником. Після зняття показів засобів обліку Споживач оформляє Звіт про використану електроенергію, який складається у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та 13 числа надає Постачальнику нарочним, але не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію. У разі неможливості отримання Постачальником даних про використану електричну енергію в зазначений термін (незалежно від причин), визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється самостійно Постачальником за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. У разі наявності зафіксованих Постачальником показників засобів обліку споживачеві виписується рахунок у відповідності до таких показників (а.с. 21-23).

У відповідності до п. 8.1. Договору оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки Постачальника в терміни, визначені додатком №4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків".

Договір та додатки підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Враховуючи те, що наявність у відповідача заборгованості за спожиту активну електроенергію за серпень-жовтень 2016 року підтверджується зібраними у справі доказами та не спростована відповідачем, позовні вимоги про стягнення 22 298 грн. 96 коп. боргу судом визнаються обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 21 461 грн. 22 коп., з яких за серпень 2016 року в сумі 16 477 грн. 72 коп. та за жовтень в сумі 4 983 грн. 50 коп..

Постачальник має право вимагати відшкодування збитків завданих Постачальнику внаслідок порушення Споживачем умов цього Договору (п. 3.1.4. Договору).

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що Споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у випадку, визначеному розділу 5 цього Договору.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт/год. і більше (пункт 4.2.2. Договору).

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії.

У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється Постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір очікуваного споживання електричної енергії на серпень 2016 рік встановлено в кількості 384 кВт., на жовтень - 0 кВт. (а.с. 24).

Крім того, як зазначено позивачем та підтверджено матеріалами справи, під час обстеження приладів обліку на обєкті споживача постачальником було зафіксовано, що на обєкті відповідача споживалась електрична енергія у серпні в кількості 7 937 кВт, у жовтні в кількості 2 310 кВт.

Пунктом 10.2. Правил користування електричною енергією, передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електроенергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам передбачена відповідальність споживача за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі двократної вартості різниці між фактично спожитою та скоригованою договірною величиною до рівня фактично оплаченої.

Згідно Правил, договірна величина споживання електричної енергії - це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання - обсяг споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно зі статтями 26, 27 Закону України Про електроенергетику та Правилами користування електричною енергією, у випадку перевищення договірних величин споживання електричної енергії, споживач сплачує повну вартість усієї спожитої електроенергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а також двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною електричної енергії.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 21 461 грн. 22 коп. за перевищення договірних величин є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням положень вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ "Рівнеобленерго" до ТзОВ "УБ-КОМЕНСЕ" про стягнення заборгованості в сумі 43 760 грн. 18 коп., з яких 22 298 грн. 96 коп. - заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію, 21 461 грн. 22 коп. - заборгованість за перевищення споживання електричної енергії є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 600 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ" (34652, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Адамівка, вул. Березнівська, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, , р/р № 9704 Філія-РОУ АТ "Ощадбанк", МФО 333368) заборгованість в сумі 43 760 (сорок три тисячі сімсот шістдесят) грн. 18 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ" (34652, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Адамівка, вул. Березнівська, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, , р/р № 9704 Філія-РОУ АТ "Ощадбанк", МФО 333368) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 15 березня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2- позивачу рекомендованим (33013, м. Рівне., вул. Князя Володимира, 71);

3- відповідачу рекомендованим (34652, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Адамівка, вул. Березнівська, 2).