ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.2017р. Справа № 905/268/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика №105»

про стягнення 37 120 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 25.10.2016р. № 2039

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю від 22.02.2017р. № 19

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Збагачувальна фабрика №105» штрафу в сумі 37 120 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 49982028 масу вантажу, який відправлений ТОВ «Збагачувальна фабрика №105» у напіввагоні № 60382546. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України, п.п. 5, 11, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.п. 1.1, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній № 49982028 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті НА №001533/101/86, який складений на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці 07.08.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/268/17 та призначено її розгляд на 28.02.2017р.

28.02.2016р. за вх.№6242/17 господарський суд одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши розмір штрафу до однієї провізної плати, а саме до 7 424 грн. з посиланням на те, що:

по-перше, відповідачем не було допущено порушень вимог ст.ст. 118, 120 Статуту залізниць України, норми і правила, визначені законодавством, оскільки у повному обсязі було сплачено провізну плату (оплачено вартість перевезення за більшу вагу);

по-друге, при перевезенні вантажу у вагоні № 60382546 мало місце недовантаження, а не перевантаження, а тому така обставина не призвела і не могла призвести до більшого зношення рухомого складу або руйнації чи пошкодження вагону;

по-третє, позивачем не надано жодних доказів щодо завдання йому збитків саме діями відповідача;

по-четверте, відповідач здійснює фінансово-господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції, про що, зокрема, свідчить сертифікат ТПП України про істотну зміну обставин № 8145/05.0-19 від 08.12.2016р.

В додаток до відзиву надано належним чином засвідчені копії висновку ТПП України про істотну зміну обставин № 8145/05.0-19 від 08.12.2016р., рішення господарського суду Житомирської області від 27.09.2016р. по справі № 906/835/16, постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016р. по справі № 927/309/16, рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2016р. по справі № 905/2816/16, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. по справі № 905/3471/16, виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

В судовому засіданні 28.02.2017р. відповідно до приписів ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 14.03.2017р. о 12.00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 14.03.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, усно заперечив проти зменшення штрафу до однієї провізної плати, а також надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії ккомерційного акту НА №001533/101 від 07.08.2017р.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.03.2017р. проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, наполягав на зменшенні штрафу до однієї провізної плати.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

04.08.2016р. зі станції Цукуриха Донецької залізниці ТОВ «Збагачувальна фабрика №105» відправлений вантаж (концентрат вугільний, марки Г 0-100) у напіввагоні № 60382546, що підтверджується залізничною накладною № 49982028.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 150 т вагах та становить у напіввагоні № 60382546: 68000 кг нетто, 24200 кг тара; що вантаж розміщено і закріплено згідно з п. 3.1 гл. 1.4 Додатка 3 до СМГС; що вантаж завантажено навалом. При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_3

Під час перевезення цього вантажу на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці напіввагон № 60382546 було оглянуто в комерційному та технічному відношенні, про що працівниками станції складено акт загальної форми № 2036 від 06.08.2016р., в якому встановлено наступні обставини: завантаження рівномірне нижче бортів 0,7 м, вантаж не марковано, по документу маркування не значиться, виїмок та заглиблень не виявлено, вагон бездверний, люки закриті, протікання вантажу відсутнє, технічно справний. Також у вказаному акті є відмітка про те, що вагон буде подано на неелектрофіковану колію для контрольного зважування та огляду.

Після подачі вагону на неелектрофіковану колію здійснено контрольне зважування спірного напіввагону, за результатами якого працівниками станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №2040 від 07.08.2016р., в якому встановлено, що маса вантажу у вказаному напіввагоні виявилась на 6 250 кг меншою від маси, зазначеної відправником в залізничній накладній.

Разом з тим, виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 07.08.2016р. свідчить про невідповідність фактичної маси нетто у напіввагоні № 60382546 масі, що вказана у залізничній накладній на 6 250 кг в сторону зменшення.

Також, 07.08.2016р. на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці складено комерційний акт НА №001533/101/86, в якому встановлені наступні обставини: переважування вагону № 60382546 здійснювалося двічі з повною зупинкою без розчеплення на справних 150-т тензометричних вагах станції Синельникове-1 (держповірка від 26.05.2016р.), по документу значиться навал, концентрат вугільний, вугілля марки (0-100), УДК№173, тара 24 200 кг (не зазначено перевірена чи з бруса), нетто 68 000 кг, фактично виявилось: навал, концентрат вугільний, брутто 85 950 кг, тара з документа 24 200 кг, нетто 61 750 кг, що менше даних, які зазначені в перевізному документі на 6 250 кг. Завантаження у вагоні нижче бортів 0,7 м, рівномірне, без виїмок та заглиблень. Вантаж не марковано, по документу маркування не значиться. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люки закриті, протікання вантажу відсутнє. Переважування брутто проводила агент комерційний ОСОБА_4, в присутності ОВР ОСОБА_5, ВОХР СК-3 ОСОБА_6 Посада начальник вантажного району по штатному розкладу на станції Синельникове-1 не передбачена.

Технічний паспорт вагонних ваг № 6 станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці (заводський №010) свідчить, що останню державну повірку цих ваг перед контрольним зважуванням спірного вагону проведено 26.05.2016р., якою встановлено, що ваги придатні для подальшої експлуатації.

При надходженні напіввагону № 60382546 на станцію призначення Світлодарське Донецької залізниці, при перевірці вантажу різниці проти комерційного акту, складеного на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці не виявлено, про що свідчить відповідний запис у розділі «Є» комерційного акту НА №001533/101/86 від 07.08.2016р.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у напіввагоні № 60382546 становить 37 120 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 7 424 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 49982028 відправником вантажу та, правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у напіввагоні №60382546: нетто - 68000 кг, тара - 24200 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 150 т вагах; навантаження здійснено засобами відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на попутній станції перевезення вантажу, свідчать, що маса нетто вантажу у напіввагоні №60382546 становить 61 750 кг, що менше маси, яка зазначена у залізничній накладній на 6 250 кг. При цьому, Технічний паспорт вагонних ваг № 6 станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці (заводський №010) свідчить про проведену перевірку ваг 26.05.2016р. та їх технічну справність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, які засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом, що, в свою чергу, є підставою для покладення на вантажовідправника (відповідача) відповідальності, передбаченої ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, доказів, які свідчили б про намагання оскаржити викладені у комерційному акті відомості, відповідачем суду не надано.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу у напіввагоні № 60382546 розмір штрафу становить 37 120 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 7 424 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В листі Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності при винесенні рішення про стягнення штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України, суд має право зменшувати його розмір (п. 22). Аналогічна правова позиція викладена у п. 6.4. Роз'яснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Так, в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилається на відсутність завданих позивачу збитків внаслідок неправильного оформлення перевізного документу, завантаження вагону в межах допустимої вантажопідйомності, тобто без загрози для безпеки руху чи пошкодження вагону, а також на здійснення господарської діяльності в зоні проведення антитерористичної операції.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 14.03.2017р., місцезнаходженням відповідача є Донецька обл., м. Селидове, смт. Цукурине.

Так, указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

02.12.2015р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», до якого також увійшло м. Селидове, смт. Цукурине.

Отже, відповідач здійснює господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції та несе тягар повязаних з цим негативних наслідків, а саме щодо виконання договірних, податкових та інших зобовязань, що також підтверджується сертифікатом ТПП України про істотну зміну обставин № 8145/05.0-19 від 08.12.2016р.

Разом з тим, судом також встановлено, що відповідачем завантажено спірний вагон в межах допустимої вантажопідйомності, тобто без загрози для безпеки руху чи пошкодження вагону.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи знаходження відповідача в зоні проведення антитерористичної операції, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній, а також те, що вказане порушення не завдало збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача частково, та зменшити розмір штрафу до двох провізних плат, а саме до 14 848 грн.

Таким чином, позов ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню в сумі 14 848 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика №105» (85486, Донецька область, м. Селидове, смт. Цукурине, вул. Шахтна, буд. 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, ), штраф у розмірі 14 848 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 20 березня 2017 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва