Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

09 березня 2017 року Справа №927/142/17

За ПОЗОВОМ: Керівника Бахмацької місцевої прокуратури

вул. Шевченка, 46, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500

в інтересах держави

в особі: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

пр-т Миру, 14, м. Чернігів, 14005

До ВІДПОВІДАЧА-1: Відкритого акціонерного товариства "Великозагорівське"

вул. Радгоспна, 1, с. Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівська область,

16450

ВІДПОВІДАЧА-2: Борзнянської районної державної адміністрації

вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Борзнянськимй район, Чернігівська область, 16400

Про визнання недійсним договору

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: не з'явився.

Від Відповідача-1: не з'явився.

Від Відповідача-2: не з'явився.

У судовому засіданні прийняла участь прокурор відділу Прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1, службове посвідчення №016236 від 16.04.2013.

СУТЬ СПОРУ:

Керівником Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області подано позов до Відкритого акціонерного товариства „Великозагорівське та Борзнянської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 496,08 га, що знаходиться на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району, укладеного 10.03.2006 між Борзнянською районною державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством „Великозагорівське, зареєстрованого у Борзнянському районному відділі Чернігівської філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2006 за №1.

Прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представником Позивача надано письмове пояснення, в якому зазначено, що Позивач підтримує позов.

Відповідач-1 та Відповідач-2 письмового відзиву на позов не надали, явку повноважних представників у судові засідання 22.02.2017 та 09.03.2017 не забезпечили, хоча Відповідачі належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвал суду від 02.02.2017 та від 22.02.2017).

До початку судового засіданні 22.02.2017 від Відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача-2.

Від Відповідача-1 заяв та клопотань не надійшло.

Про поважність причин неявки представника Відповідача-1 у судові засідання суд не повідомлено.

Враховуючи, що Відповідачі не скористалися своїм правом брати участь у судових засіданнях, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, явка представників сторін обовязковою судом не визнавалася, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України та без участі представників Відповідача-1 та Відповідача-2.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення Прокурора, суд,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.12.2016, Відкрите акціонерне товариство „Великозагорівське зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.08.2001, дата та номер запису в ЄДР 19.12.2005, 0000218.

Розпорядженням Борзнянської районної державної адміністрації №84 від 06.03.2006 „Про затвердження технічної документації по оформленню права оренди на землю ВАТ „Великозагорівське та надання в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, що знаходяться в користуванні ВАТ на території Великозагорівської сільської ради затверджено Технічну документацію по оформленню права оренди на землю ВАТ „Великозагорівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та надано ВАТ „Великозагорівське (голова наглядової ради ОСОБА_2) в довгострокову оренду терміном на 25 років земельні ділянки загальною площею 496,08 га, в тому числі: 275,14 га ріллі, яка входить в садозміну для закладки саду, 7,50 га під господарськими будівлями і дворами; 161,37 га під багаторічними насадженнями (сад), 48,27 га під полезахисними лісосмугами, 3,80 га під господарськими шляхами.

Також у вищевказаному розпорядженні зазначено, що земельні ділянки використовувати для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 березня 2006 року між Борзнянською районною державною адміністрацією (Орендодавець, Відповідач-2) та Відкритим акціонерним товариством „Великозагорівське (Орендар, Відповідач-1) укладено типовий договір оренди землі (далі-Договір).

Згідно з п.1 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району.

Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 496,08 га, із них під багаторічними насадженнями (садом) 161,37 га, полезахисні лісосмуги 48,27 га, господарські шляхи 3,8 га, орні землі (яка входить в сівозміну для закладки саду) 275,14 га, господарські будівлі і двори 7,50 га.

Згідно з п.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить с/г угіддя 3534962,9 грн., не с/г угіддя с.з.п. - 22308,9 грн.

Відповідно до п.8 Договору його укладено на двадцять пять років.

Згідно з п.9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 10000 грн.

Згідно з п.п.15-16 Договору земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання рослинництво, садівництво. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.20 Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється не пізніше ніж семиденний строк після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі.

Договір зареєстрований у Борзнянському районному відділі Чернігівської філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 березня 2006р. за №1.

Факт передачі земельної ділянки площею 496,08 га Борзнянською районною державною адміністрацією на умовах оренди терміном на 25 років у відповідності до зареєстрованого договору оренди землі Відкритому акціонерному товариству „Великозагорівське підтверджується актом приймання-передачі, визначення та перенесення меж земельної ділянки в натурі від 10 березня 2006 року.

ОСОБА_3 Держгеокадастру у Борзнянському районі від 15.07.2016 №10-28-99.2-2267/2-16 на запит Борзнянського відділу Бахмацької міської прокуратури надано перелік договорів оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності, у яких відсоткова ставка орендної плати в рік менше 3% від нормативної грошової оцінки, в тому числі на території Великозагорівської сільської ради Орендар - ВАТ „Великозагорівське, орендована площа 496,2000 га, % ставка або ставка земельного податку станом на 01.07.2016 0,28. Також зазначено, що ОСОБА_3 протягом 2015-2016 років направлялись листи Орендарям щодо перегляду розміру орендної плати відповідно до діючого законодавства.

При цьому, з даного листа вбачається, що Орендар не провів нормативну грошову оцінку орендованих земель.

Згідно з інформацією Борзнянської районної ради Чернігівської області (лист від 04.11.2016 №95) Борзнянська районна рада на сесії не приймала рішень про затвердження нормативних грошових оцінок, зокрема, по ВАТ „Великозагорівське, яке орендує землі сільськогосподарського призначення державної власності на території Борзнянського району.

Відповідно до листа ОСОБА_3 Держгеокадастру у Борзнянському районі від 22.11.2016 №10-28-99.1-3694/2-16 нормативна грошова оцінка земель державної власності за межами населених пунктів не проведена. На сьогодні для визначення суми орендної плати, що вноситься Орендарем згідно договору, здійснюється за даними про середній розмір нормативно-грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, що станом на 01.01.2016 рік яка становить 24423,15 грн. Враховуючи вище наведене, нормативно-грошова оцінка земель становитиме: ВАТ „Великозагорівське площа 496,08 га 12115836,25 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурором зазначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Згідно зі ст. 18 Закону України „Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, проводиться не рідше, ніж раз на 5-7 років, проте, згідно інформації Борзнянської районної ради технічна документація з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки на розгляд до Борзнянської районної ради не надавалась, останньою не затверджувалась. Також згідно інформації ОСОБА_3 Держгеокадастру у Борзнянському районі від 22.11.2016 №10-28-99.1-3694/2-16 середньо-обласний показник вартості 1 га ріллі по області станом на 22.11.2016 становить 24423,15 грн. Враховуючи вищевказане, вартість земельної ділянки площею 496,08 га з кадастровим номером :03:001:1033, що розташована за межами населеного пункту Великозагорівської сільської ради мала б становити, як мінімум 12115836,25 грн. (24423,15грн. х 496,08 га), а не 3557271,8 грн. Виходячи із зазначеного, враховуючи норми Податкового кодексу України, мінімальний розмір орендної плати за використання даної земельної ділянки повинен становити 363475,09 грн., а не 10000 грн. на рік, як це передбачено умовами даного договору.

Викладене свідчить, що розмір орендної плати у вищезазначеному договорі оренди визначений невірно, і як наслідок до бюджету не надходять кошти у визначеному законодавством розмірі, чим порушуються інтереси держави.

За таких підстав заявлена вимога про визнання спірного договору недійсним.

Досліджуючи позовні вимоги, суд відмічає наступне.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 118 Конституції України зазначено, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Відповідно до статті 119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують, зокрема, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Як зазначено у ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час укладення спірного договору:

"1. Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

2. До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісового фонду, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо).

3. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян для ведення підсобного сільського господарства."

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України у редакції, чинній на час укладення спірного договору:

«До розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час укладення спірного договору, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Борзнянської районної державної адміністрації №84 від 06.03.2006 „Про затвердження технічної документації по оформленню права оренди на землю ВАТ „Великозагорівське та надання в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, що знаходяться в користуванні ВАТ на території Великозагорівської сільської ради та відповідно до п.п.1,2,8 типового договору оренди землі від 10.03.2006 Борзнянська районна державна адміністрація надала в строкове платне користування строком на 25 років Відкритому акціонерному товариству „Великозагорівське земельну ділянку загальною площею 496,08 га, із них під багаторічними насадженнями (садом) 161,37 га, полезахисні лісосмуги 48,27 га, господарські шляхи 3,8 га, орні землі (яка входить в сівозміну для закладки саду) 275,14 га, господарські будівлі і двори 7,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Як визначено частиною першою статті 15 Закону України „Про оренду землі в редакції, чинній на момент укладення спірного Договору, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 21 Закону України „Про оренду землі у зазначеній редакції:

«Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

У ст.2 Закону України „Про плату за землю в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, зазначено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Частиною 1 статті 13 Закону України „Про оцінку земель від 11 грудня 2003 року №1378-ІV (далі Закон №1378-ІV) унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст.20 Закону №1378-ІV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Згідно зі ст.21 Закону №1378-ІV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Статтею 23 Закону №1378-ІV передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Згідно з інформацією Борзнянської районної ради Чернігівської області (лист від 04.11.2016 №95) Борзнянська районна рада на сесії не приймала рішень про затвердження нормативних грошових оцінок, зокрема, по ВАТ „Великозагорівське, яке орендує землі сільськогосподарського призначення державної власності на території Борзнянського району.

Ухвалами суду від 02.02.2017 та 22.02.2017 від Відповідачів витребовувалося письмове пояснення, з додаванням відповідних доказів, на підставі яких рішень повноважних органів та відповідної технічної або іншої документації були визначені показники нормативно-грошової оцінки сільськогосподарських угідь та несільськогосподарських угідь, зазначені в п. 5 спірного договору.

Разом з тим, Відповідачі не надали суду ні вищевказаного витребуваного пояснення, ні належних і допустимих доказів проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка перебуває в оренді Відкритого акціонерного товариства „Великозагорівське, приведення договору у відповідність до вимог законодавства стосовно визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, шляхом внесення до договору відповідних змін.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що спірний договір не відповідає вимогам вищенаведеного законодавства.

Дані висновки суду повністю відповідають висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду України по справах №916/2772/14, №916/1736/14 від 1 липня 2015 року, №916/2294/14 від 20 травня 2015 року, №916/2439/14 від 8 квітня 2015 року, які є обовязковими для суду в силу положень ч.1 ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Верховний Суд України в своїх постановах зазначив наступне:

Проте суд касаційної інстанції у цій справі ототожнив поняття земельний податок та орендна плата за землю, внаслідок чого дійшов безпідставного висновку, що положення частини 1 статті 13 Закону України Про оцінку земель щодо обовязковості проведення нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати суперечать положенням Податкового кодексу України, яким передбачено можливість і порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, оскільки відповідно до пункту 14.1.72 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час укладення спірного договору) земельний податок обовязковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Водночас згідно з пункту 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відтак, земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування.

Таким чином, Вищий господарський суд України дійшов передчасного висновку, що для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель не є обовязковою, застосувавши до спірних правовідносин норми Податкового кодексу України, які регламентують встановлення земельного податку, до розрахунку орендної плати за землі державної власності.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких є вимога про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Статтею 207 Господарського кодексу України унормовано, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно зі ст.236 Цивільного кодексу України:

1. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

2. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до ч.2 ст.208 Господарського кодексу України, у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Ураховуючи, що судом встановлено факт невідповідності спірного договору вимогам Земельного кодексу України, Законам України „Про оренду землі, «Про плату за землю» та „Про оцінку земель, суд дійшов висновку, що типовий договір оренди землі (земельної ділянки загальною площею 496,08 га, із них під багаторічними насадженнями (садом) 161,37 га, полезахисні лісосмуги 48,27 га, господарські шляхи 3,8 га, орні землі (яка входить в сівозміну для закладки саду) 275,14 га, господарські будівлі і двори 7,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району) від 10.03.2006, укладений між Борзнянською районною державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством „Великозагорівське, має бути визнаний недійсним з моменту його укладення та припинено права та обовязки по ньому на майбутнє.

Вищевказаний висновок суду, що договір оренди повинен визнаватися судом недійсним з моменту укладення, а зобовязання за цим договором припинятися на майбутнє, повністю відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду України по справі №3-912гс16 від 21 грудня 2016 року.

Орендодавцем відповідно до умов спірного Договору є Борзнянська районна державна адміністрація, яка, на час укладення Договору 10.03.2006, діяла в межах повноважень, встановлених Земельним кодексом України.

Підставою визнання недійсним договору є порушення чинного законодавства саме в момент його укладення.

В даному випадку підставою позову, яка визначена Прокурором і Позивачем та відповідно оцінювалася судом, є порушення саме Борзнянською РДА вищенаведеного земельного законодавства, а тому остання є належним співвідповідачем по справі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 6 вересня 2012 року №5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013, внесені зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції, де у частині 4 зазначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №12, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Як зазначено у позові, наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №12 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, яким передбачено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Чернігівської області, і яке згідно з п.4.13 Положення розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Чернігівської області.

З урахуванням викладеного, саме Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області є тим повноважним територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який на даний час передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться к межах Чернігівської області, у власність або у користування для всіх потреб, тобто, є належним Позивачем по справі.

Враховуючи, що Позивачем по справі не вживалися належні заходи щодо приведення спірного договору у відповідність до вимог чинного законодавства, Прокурор обґрунтовано звернувся за даним позовом відповідно до вимог ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру.

Позовна заява підписана керівником Бахмацької місцевої прокуратури в межах повноважень, визначених ч.1 ст.24 Закону України Про прокуратуру в редакції, чинній на момент подання позову.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

· у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору."

З урахуванням викладеного, з Відповідачів на користь Прокуратури Чернігівської області, яка фактично сплатила судовий збір за подання даного позову, підлягає стягненню у рівних частинах судовий збір.

Керуючись ст.ст.22,33,49,75,82-85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним з моменту укладення типовий договір оренди землі від 10.03.2006, укладений між Борзнянською районною державною адміністрацією (вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Борзнянськимй район, Чернігівська область, 16400, ідентифікаційний код 04061866) та Відкритим акціонерним товариством "Великозагорівське" (вул. Радгоспна, 1, с. Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16450, ідентифікаційний код 00725588) щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 496,08 га, що знаходиться на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району, зареєстрований у Борзнянському районному відділі Чернігівської філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2006 за №1, та припинити на майбутнє права та обовязки по даному договору.

3. Стягнути з Борзнянської районної державної адміністрації (вул. П. Куліша, 104, м.Борзна, Борзнянськимй район, Чернігівська область, 16400, ідентифікаційний код 04061866) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м.Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 02910114, р/р 6008 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 800 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Великозагорівське" (вул.Радгоспна, 1, с. Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16450, ідентифікаційний код 00725588) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м.Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 02910114, р/р6008 ДКСУ м.Київ, МФО 820172) 800 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 березня 2017 року.

Суддя І.В. Кушнір