ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 березня 2017 р. Справа № 918/50/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Мале приватне підприємство "Теренок"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Рівнеобленерго"

про скасування оперативно-господарської санкції

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник ОСОБА_3

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.02.17 по 15.03.17року

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство "Теренок" (надалі по тексту Позивач, МПП "Теренок", Підприємство) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (надалі Відповідач, ПАТ "Рівнеобленерго", Товариство) в якому просить скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді донарахування 83730,52 грн. вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електроенергією, яка оформлена протоколом №1 від 17.11.2016р. засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією на підставі акту №R006827 від 02.07.2016р..

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що його представник не був присутній ні при складанні Акта про порушення №R006827 від 02.07.2016р., ні на засіданні комісії 17.112016р., комісія по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією 17.11.2016р. неправомірно повторно розглянула Акт про порушення №R006827 від 02.07.2016р..

Відповідач надав суду відзив на позов в якому проти вимог Позивача заперечив пославшись на те, що при складанні акту про порушення ПКЕЕ №R006827 від 02.07.2016р. ПАТ «Рівнеобленерго» керувалося умовами договору на електропостачання та нормами Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 p., а посилання позивача на неправомірність зазначено акту про порушення є абсолютно необгрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Крім того, Позивач зазначає, що повноваження Комісії визначені «Процедурою виготовлення, зберігання, оформлення, розгляду та обліку Актів про порушення Правил користування електричною енергією споживачами ЗAT «Ей-І-Ес Рівнеенерго», затвердженою головою правління 13.06.2010 року. Зокрема п.4.6.5 Процедури передбачено, що до повноважень Комісії входить затвердження вартості розрахунку, внесення змін до розрахунку (як у даному випадку), а також анулювання акту.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Електропостачання приміщень бази підприємства Позивача, що знаходиться в м. Дубно, провул. Мирогощанський, 15, здійснюється на підставі Договору про постачання електричної енергії №0235 від 18.07.2013р. (надалі Договір), укладеного між енергопостачальником (Відповідачем) та МПП «Теренок».

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з п.2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 05.04.06 № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.1-4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили (п. 4.2.4 договору).

У п.4.4 договору вказано, що у разі виявлення однією із сторін договору порушень іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох Сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов"язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що склала акт.

Згідно з п.2.3.5 договору споживач зобов'язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Відповідно до Додатку №3 до Договору про постачання електричної енергії №0235 від 18.07.2013р. (а.с.30 на звороті) облік електроенергії на об"єкті МПП "Теренок" здійснюється лічильником типу НІК 2301 АПЗ №0485405.

Однак судом встановлено, що на підставі Наряду Дубнівського РЕМ від 17.11.2014р. на об"єкті МПП "Теренок" м. Дубно, провул. Мирогощанський, 15 вищезазначений прилад обліку електроенергії замінено на інший, а саме типу НІК 2303 АРКІТ №0219987. Факт заміни приладу обліку електроенергії представником Позивача підтверджується, і останнім надано суду копію паспорта встановленого приладу.

02 липня 2016 року працівниками Дубенського району електричних мереж Публічного Акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (надалі-РЕМ) за адресою: м.Дубно пр.Мирогощанський, 15 на території Малого приватного підприємства «Теренок» було проведено технічну перевірку системи обліку електричної енергії (прилад обліку НІК 2303 АРКІТ №0219987) в результаті якої складений Акт про порушення користування електричною енергією №R006827 (надалі Акт) і прописані порушення п.п. 1.3.,5.1.,5.4. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р.№28 (надалі ПКЕЕ).

Згідно вказаного Акту виявлене порушення прописане, як самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника поза приладом обліку.

Відповідно до Протоколу № 118 від 21.07.2016 року засідання комісії Дубенського РЕМ по розгляду Акта про порушення №R006827 від 02.07.16 встановлено, що споживач МПП «Теренок» на об'єкті за адресою: м.Дубно пр.Мирогощанський, 15 порушив ПКЕЕ, а саме: виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, поза приладом обліку внаслідок чого спожита електроенергія недораховується, при цьому зовнішнім оглядом встановлено, що пломби пошкоджень та слідів невідповідностей не мають.

21 липня 2016 року на засіданні комісії енергопостачальника, проведеному за участю директора МПП «Теренок», який надав пояснення (керівник був відсутній, про порушення нічого не знає, з сумою нарахування не згідний), прийнято рішення, про застосування до Позивача оперативно-господарської санкції за самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, поза приладом обліку в результаті чого спожита електрична енергія не обліковувалася. За результатами засідання комісії було прийнято рішення провести нарахування за п. 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Період нарахування з 02.04.2016 по 02.07.2016. Всього, за розрахунком комісії, підлягає до сплати за недораховану електроенергію 54354 грн. 71 коп.

Проте комісією ПАТ «Рівнеобленерго» з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією в протоколі №10/10-16 від 19.10.2016 р. було рекомендовано комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) Дубенського РЕМ розглянути в порядку, передбаченому п.6.42 ПКЕЕ, акта про порушення ПКЕЕ №R006827 від 02.07.16 та своїм протокольним рішенням скасувати протокол № 118 від 21.072.2016 року, в зв"язку з необхідністю додаткового розгляду зазначеного акта.

В подальшому комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕ Дубенського РЕМ було скасоване рішення від 21.07.2016 року оформлене протоколом №118 про нарахування вартості недооблікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією в розмірі 54 354 ,71 грн., про що свідчить протокол комісії №121 від 20.10.2016 р.. Причиною скасування був невірний арифметичний розрахунок вартості необлікованої електричної енергії в протоколі №118 від 21.07.2016 року. Про зазначену обставину було повідомлено позивача та направлено рекомендованим листом протокол №121 від 20.10.2016 року.

Після чого Відповідачем 02.11.2016 року за №1450 (а.с. 43) було надіслане Позивачу рекомендованим листом, про що свідчить фіскальний чек №8518 (а.с.43 на звороті), запрошення на участь в повторному розгляді комісією акту №R006827 від 02.07.2016р, яке було призначене на 10.11.2016 року. Проте споживач на засідання комісії не зявився.

У звязку з неявкою позивача засідання комісії відкладено. 10.11.2016 року Позивачу повторно направлялося запрошення за №1473 від 10.11.2016р., про що свідчить фіскальний чек №9977 від 11.11.2016р. (а.с.44), на участь у розгляді Комісією вище вказаного акту, проте Позивач повторно на засідання комісії не зявився.

17.11.2016 року акт №R006827 від 02.07.2016р. був розглянутий комісією з розгляду актів порушення ПКЕЕ. За результатами розгляду акту комісія прийняла рішення провести нарахування позивачу згідно пп.5 п.2.1 Методики на суму 83730, 52 грн..

Протокол комісії з відповідними платіжними документами був направлений споживачу та отриманий останнім про що свідчить повідомлення про направлення поштового відправлення та фіскальний чек №0904 від 25.11.2016р. (а.с.45 на звороті).

Спір у справі виник у зв'язку із тим, що, на думку позивача, його представник не був присутній ні при складанні Акта про порушення ПКЕЕ №R006827 від 02.07.2016р., ні на засіданні комісії 17.112016р., що комісія по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією 17.11.2016р. неправомірно повторно розглянула Акт про порушення №R006827 від 02.07.2016р..

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства України вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України.

Згідно з частиною другою статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Водночас право споживача на оскарження в судовому порядку рішення комісії постачальника електроенергії передбачено пунктом 6.42 Правил (постанова Вищого господарського суду України від 30.05.2011 № 5002-26/6135-2010).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 2-28/2397-2010.

Згідно із ст.1 Закону України "Про електроенергетику" споживачами є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують електричну енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

В силу ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є порушення правил користування енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28.

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п.1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до підпункту 5 п.8 ПКЕЕ постачальник електричної енергії має право на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Відповідно до п.п. 27 пункту 10.2 зазначених Правил споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562 (надалі Методика).

Відповідно до п.п.5 пункту 2.1 Методики остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ , як, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника.

Згідно з п.6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше, ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до п.6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше, ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно пп.26, пп.27 пп.10.2 п.10 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.96р., споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Враховуючи викладені вимоги ПКЕЕ, суд зазначає, що в даному випадку саме Позивач несе відповідальність за допущення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж енергопостачальника поза приладом обліку.

Щодо посилання позивача на порушення при складанні відповідного акту працівниками відповідача, а саме складення акту в присутності не уповноваженої особи, суд вважає їх необгрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, акт про порушення №R006827 від 02.07.2016 року складений в присутності свідка охоронця ОСОБА_4. Крім того в акті зазначено, що в телефонній розмові ОСОБА_5 (який є директором МПП "Теренок", і який підписав позовну заяву) відмовився бути присутнім при складанні акта. З письмових пояснень директора МПП "Теренок" ОСОБА_5 (а.с.83) керівнику Дубенського РЕМ, слідує, що останній мав телефонну розмову з представниками РЕМ під час перевірки Підприємства, однак повідомив, що перебуває на лікуванні і не в змозі бути присутнім. Інших представників для участі в перевірці та складанні акта директор МПП "Теренок" не направив. Відтак, в акті було зазначено про відмову споживача від підпису і вказаний факт засвідчений підписами трьох працівників відповідача.

Зважаючи на наявність трьох підписів представників електропостачальної організації в акті про порушення, суд вважає безпідставним твердження Позивача щодо порушення відповідачем вимог п.п.3.30, 6.41 Правил користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», в чинному законодавстві чіткі критерії щодо особи, як «представника споживача», при застосуванні пункту 6.41 Правил відсутні, а тому, в разі відмови споживача підписати акт (його відсутності) у ньому робиться запис про відмову, у цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації); споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання; акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що нормативне положення пункту 6.41 Правил передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень) окрім як підпису акта про порушення Правил трьома особами.

Як визначено пунктом 2.1 Методики, цей нормативно-правовий акт застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил.

Як зазначалося вище, у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Такі ж положення закріплені і в п.4.4 Договору на постачання електричної енергії №0235 від 18.07.2013р., укладеному між Сторонами.

Що ж стосується посилання позивача на дефекти акта про порушення, то суд зазначає таке.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання», дефекти акта не спростовують факту порушення правил користування електроенергією, що знайшли своє відображення у зазначеному акті, для донарахування споживачу суми недорахованої електричної енергії, визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, але не виключно, актом.

Відтак, суд доходить висновку, що в даному випадку, єдиним можливим до застосування доказом порушення споживачем Правил є акт порушень із зазначенням усіх необхідних даних, а не зазначення у акті пункту Правил, порушеного споживачем, не тягне за собою недійсності такого рішення Відповідача, оскільки суть самого ж порушення вказана в акті, за результатом розгляду якого прийнято відповідне рішення.

Окрім того, такий вид порушення ПКЕЕ (котрий зазначений відповідачем в акті про порушення) визначений, окрім ПКЕЕ, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Зокрема відповідно до п.п.5 пункту 2.1 Методики остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ , як, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника.

Відповідно до пункту 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за наявності Договору величина розрахункового добового обясгу споживання електричної енергії визначається за формулою: W доб.с.п.н.=Р с.п. х t вик.с.п. х Кв.

За змістом п.2.5 Методики, у випадку ненадання споживачем паспортних даних струмоприймачів представники постачальника повинні обчислювати потужність виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення «Правил користування електричною енергією» струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

З огляду на що, суд зауважує, що в Акті про порушення №R006827 від 02.07.2016р. міститься достатньо необхідних даних для визначення обсягу завданих Відповідачу збитків.

З врахуванням вищенаведених норм діючого законодавства, котре направлено на регулювання відносин щодо постачання теплової енергії, суд констатує, що умовою застосування оперативно-господарської санкції відповідно до положень Договору та приписів законодавства є порушення відповідного зобов"язання його стороною, що полягає у порушенні споживачем Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струймоприймачів.

Здійснивши оцінку розрахунку проведених нарахувань від 17.11.2016р. до протоколу засідання комісії №1 від 17.11.2016р. по акту № R006827, судом встановлено, що даний розрахунок здійснено у відповідності з п. 2.7 Методики за період з дня останнього контрольного огляду до дня фіксування порушення.

В позовній заяві позивач посилається на неправомірність переглянутого рішення комісії постачальника електричної енергії.

Проте, суд зазначає, оскільки жодним нормативно - правовим актом не передбачено заборони перегляду рішення комісії прийнятого за розглядом акту про порушення, це право суб'єкта господарювання застосоване в односторонньому порядку до порушника господарського зобов'язання, як власне і застосування оперативно - господарської санкції, тому наголошення на неправомірності є суто суб'єктивним судженням МПП „Теренок" та жодним чином не спростовується з посиланням на положення норм чинного законодавства.

Суд зазначає, що в даному випадку, повноваження Комісії визначені «Процедурою виготовлення, зберігання, оформлення, розгляду та обліку Актів про порушення Правил користування електричною енергією споживачами ЗAT «Ей-І-Ес Рівнеенерго», затвердженою головою правління 13.06.2010 року (далі - Процедура). Зокрема п.4.6.5 Процедури передбачено, що до повноважень Комісії входить затвердження вартості розрахунку, внесення змін до розрахунку (як у даному випадку), а також анулювання акту.

Крім того суд зауважує, що хибною є і позиція позивача щодо неправомірності дій ПАТ «Рівнеобленерго», а саме щодо прийняття рішення Комісією без участі представника МПП «Теренок», оскільки про засідання Комісії позивач був повідомлений належним чином та завчасно, більш того двічі з невідомих причин позивач не зявився на засідання Комісії.

Необгрунтованим є посилання позивача на судову практику Вищого господарського суду в якій визначено, що у разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення, і, що умовами ПКЕЕ не передбачено можливості після скасування судом рішення, прийнятого за результатами розгляду акту про порушення ПКЕЕ, повторного розгляду цього ж акту та повторного прийняття рішення за наслідками його розгляду.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутнє судове рішення, яке б скасовувало оперативно-господарську санкцію застосовану до МПП «Теренок», то, відповідно, і підстав для скасування Акту №R006827 від 02.07.2016р. самим постачальником електричної енергії немає.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, беручи до уваги, що позивачем не доведено порушення відповідачем норм законодавства при складанні акта №R006827 від 02.07.2016р. та будь-яких інших порушень при застосуванні оператвно-господарських санкцій, вимоги щодо визнання незаконним рішення комісії Дубенського району електричних мереж ПАТ "Рівнеобленерго" по розгляду Акту №R006827 від 02.07.2016р. про порушення правил користування електричною енергією МПП "Теренок", оформленого протоколом засідання комісії №1 від 17.11.2016р. на нього як споживача електричної енергії за адресою: м. Дубно, провул. Мирогощанський, 15, є безпідставними.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає посилання Позивача, викладені в позовній заяві, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33,34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Малому приватному підприємству "Теренок" в задоволенні позову.

Повний текст рішення складено та підписано 17 березня 2017 року.

Суддя Марач В.В.