КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 911/1481/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - Недошовенко С.С., Левицький С.В.

від відповідача - Родіна Н.О.

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд" на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Незалежності 12в"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців та легалізації реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції

про визнання недійсним рішення установчих зборів та визнання недійсним статуту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОП «Броварипромжитлобуд» звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до ОСББ „Незалежності 12в" про визнання недійсним рішення установчих зборів, недійсним статут.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2016 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Орендне підприємство "Броварипромжитлобуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями, апеляційна скарга була передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 Орендному підприємству "Броварипромжитлобуд" відновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І. та призначено до розгляду 09.02.2017.

Ухвалою суду від 09.02.2017 розгляд скарги був відкладений відповідно до ст. 77 ГПК України, до 09.03.2017.

В призначене судове засідання 09.03.2017 з`явилися представники позивача, відповідача та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду спору суду не подавав.

Враховуючи, те що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, ним не було подано суду доказів неможливості явки в призначені судові засідання чи направлення вповноваженого представника, він не був позбавлений можливості подати до суду апеляційної інстанції у випадку необхідності, свої письмові пояснення стосовно виниклого спору, зважаючи на те, що наявні матеріали справи достатні для прийняття повного, всебічного та обґрунтованого рішення, а неявка представника третьої особи не перешкоджає вирішенню справи по суті, проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи не заперечували інші учасники процесу, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності від 11.03.1999 позивач є власником 99-ти квартирного житлового будинку (в цілому), розташованого за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності 12в.

21.02.2016 відбулися установчі збори, на яких прийнято рішення про створення ОСББ "Незалежності 12в", затвердження його статуту, обрання правління, ревізійної комісії, про прийняття будинку на баланс, проведення державної реєстрації створення ОСББ та затвердження кошторису.

Зазначені рішення оформлені протоколом установчих зборів ОСББ "Незалежності 12в" від 21.02.2016.

Вказаними установчими зборами було прийнято рішення про створення ОСББ за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності 12в.

Позивач, звертаючись із позовом до суду, стверджує, що прийняте на загальних зборах рішення суперечить чинним нормам законодавства України, прийняте без його участі, та без належного повідомлення про день та час проведення таких зборів.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, мотивує свої заперечення тим, що прийняте рішення загальними зборами є законне та оформлене належним чином, позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів прийнятим рішення про створення ОСББ.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Закон України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Статтею 1 Закону про ОСББ визначено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Установчі збори об'єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об'єднання скликаються установчі збори.

Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев'ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів.

Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об'єднання проводиться в порядку передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). Установчі збори приймають рішення про створення об'єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об'єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об'єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Як підтверджується наявними матеріалами справи та було встановлено місцевим судом, позивач згідно даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно є власником 99-ти квартирного житлового будинку.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, квартири даного будинку відчужувались юридичним та фізичним особам, про що маються відповідні відмітки та печатки на самому свідоцтві про право власності.

З тексту спірного рішення вбачається, що: загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становить 145, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку - 6970,3 кв.м., у зборах взяли участь 96 співвласників.

"За" рішення про створення ОСББ проголосував 91 співвласник, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 4548,3 кв.м.; "проти" проголосувало 5 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 191,1 кв.м.. "За" та "проти" рішення про затвердження статуту ОСББ проголосувала така ж сама кількість співвласників.

До спірного рішення додано реєстр співвласників, із зазначенням їх ПІБ, результату голосування - "за" чи "проти" та їх підписів.

Позивач зазначає, що його як власника будинку не було повідомлено про скликання та проведення установчих зборів, чим порушені його права та інтереси стосовно приймання участі у створенні ОСББ,

Відповідач, як в суді першої інстанції, в процесі розгляду спору по суті, так і в суді апеляційної інстанції фактично не заперечував стосовно того, що саме позивач не повідомлявся про скликання та проведення установчих зборів, в той же час зазначаючи, що позивач не є власником житлового чи нежитлового приміщення в даному будинку, а тому й не повинен, відповідно до вимог ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» приймати участь у таких зборах.

За твердженням відповідача реєстр співвласників житлових/нежитлових приміщень за адресою: м. Бровари, бул. Незалежності, 12в був складений на підставі відомостей отриманих, як з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно інформаційної довідки від 12.10.2015 № 45488341, наданої державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, так і з даних, наданих комунальним підприємством Броварської міської ради "Броварське бюро технічної інвентаризації" (50 довідок).

З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими оперувала ініціативна група вбачається, що відповідач був обізнаний про приналежність позивачу права власності на 99-ти квартирний будинок по бул. Незалежності 12в в м. Бровари.

При цьому на відміну від інших співвласників, щодо позивача в розділі "Тип майна" зазначено 99-ти квартирний житловий будинок, в той час як щодо інших співвласників в цьому розділі зазначено про приналежність їм чи то права власності на квартиру, чи то на нежитлове приміщення певною площею.

Для спростування доводів відповідача та підтвердження належності позивачу на праві власності приміщення в будинку за адресою: бул. Незалежності 12в в м. Бровари, до суду надавалась довідка Броварського БТІ від 06.07.2016, згідно якої позивач є власником нежитлового приміщення в будинку площею 22,2 кв.м.

В той же час, на запит відповідача до КП Броварської міської ради "Броварське бюро технічної інвентаризації" йому не надавалися відомості щодо приналежності позивачу права власності на індивідуально визначене майно, в тому числі і на нежитлове приміщення, площею 22,2 кв.м. в будинку № 12в по бул. Незалежності в місті Бровари.

Колегія суддів, вивчивши подані як представником позивача так і представником відповідача докази та доводи, зважаючи на встановлені місцевим судом факти, погоджується із висновком останнього, щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача з огляду на те, що відомості, що містяться в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, зокрема запис про приналежність позивачу 99-ти квартирного житлового будинку по пр. Незалежності 12в в м. Бровари, не може ототожнюватися із приналежністю позивачу конкретного, індивідуально-визначеного майна (житлового чи нежитлового приміщення), коли як за приписами ч. 1 ст. 6 Закону України про ОСББ саме власники житлових та нежитлових приміщень можуть приймати участь в утворенні ОСББ.

Редакція Закону про ОСББ, а саме ч. 1 ст. 6 Закону, що передбачала право на участь у створенні ОСББ і для власників житлового будинку діяла до 14.05.2015, та з моменту набрання чинності нової редакції ч. 1 ст. 6 позивач, як власник житлового будинку таке право втратив. Аналогічні положення містилися і в ч. 2 ст. 385 Цивільного кодексу України в редакції, що також діяла до 14.05.2015.

Існування в Державному реєстрі зазначеного запису є наслідком того, що позивач був забудовником зазначеного будинку та власником всього будинку, включаючи всі квартири в ньому, що власне підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.03.1999, але з моменту відчуження усіх квартир та приміщень в будинку, позивач свій статус власника будинку втратив чи, принаймні, цей статус носить номінальний характер, адже позивачем не доведено складу (змісту) його права власності в цьому будинку.

При цьому архівний запис в Державному реєстрі міг зберегтися саме тому, що за позивачем було зареєстроване право саме на будинок, а не на окремі житлові чи нежитлові приміщення.

Позивач в обґрунтування свого юридичного інтересу до розглядуваного спору посилається саме на свідоцтво про право власності від 11.03.1999 на весь житловий будинок, але з огляду на те, що це свідоцтво не дає змоги встановити, яке саме конкретне житлове чи нежитлове приміщення та якою площею в будинку належить позивачу та з урахуванням обставин, що викладено вище, суд правомірно дійшов висновку, про недоведеність позивачем свого права приймати участь у створенні ОСББ, а отже недоведеність відповідачем, в свою чергу повідомлення власників приміщення будинку про скликання та проведення установчих зборів щодо створення ОСББ, зокрема позивача, не надає підстав для задоволення позову.

Стосовно долученої до матеріалів справи позивачем довідки з КП Броварської міської ради "Броварське БТІ" від 06.07.2016, про приналежність позивачу нежитлового приміщення загальною площею 22,2 кв.м., в будинку № 12в по бул. Незалежності в м. Бровари, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно не прийняв її до уваги, з урахуванням того, що з тексту довідки вбачається, що її складено на підставі матеріалів технічної інвентаризації. проте, матеріали технічної інвентаризації не можуть засвідчувати права власності на нерухоме майно, таке право має ґрунтуватися на відповідних правовстановлюючих документах.

Відсутність інформації в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно права власності позивача на індивідуально-визначене майно - нежитлове приміщення в будинку, а також ненадання такої інформації Броварським БТІ, на запит ініціативної групи відповідача під час підготовки до проведення установчих зборів могло призвести до того, що відповідач не знав та не міг знати про приналежність позивачу права власності на нежитлове приміщення, чим могло бути обумовлене і неповідомлення позивача про час та місце проведення установчих зборів.

Наведені обставини, навіть якщо погодитися із тим, що позивачу належить на праві власності певне приміщення в будинку, не впливають на висновки про відмову у задоволенні позову, зважаючи на те, що у своєму позові позивача, зазначав саме щодо його права приймати участь у створенні ОСББ у зв'язку з приналежністю йому права власності на весь 99-ти квартирний будинок, а не конкретне приміщення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що само по собі неповідомлення усіх співвласників про проведення установчих зборів не може бути безумовною підставою для визнання рішення установчих зборів та статуту ОСББ недійсними.

Діюче законодавство, що регулює корпоративні правовідносини не передбачає особливого порядку проведення та організації установчих зборів, на яких приймається рішення про утворення корпоративного підприємства. Адже законодавець виходить з того, що на момент утворення відповідного товариства, бажання певного кола осіб його утворити реалізується через участь у таких зборах, що виключає необхідність у деталізації на законодавчому рівні процедури скликання установчих зборів та способу повідомлення майбутніх учасників товариства. Корпоративне законодавство передбачає чіткі імперативні приписи щодо процедури скликання, повідомлення та голосування вже на поточних загальних зборах учасників товариства.

На відміну від порядку утворення корпоративних підприємств, порядок створення ОСББ встановлений Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", з урахуванням положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Положення зазначених нормативних актів регулюють і чіткій порядок підготовки та проведення саме установчих зборів ОСББ, про які зазначалось вище, а саме ст. 6 ЗУ «Про ОСББ».

З наведених вище норм вказаного закону вбачається, що визначальним для оцінки правомірності створення ОСББ є перевірка обставин стосовно дотримання вимог закону щодо кворуму та кількості голосів, що віддано співвласниками "за" створення ОСББ, адже саме ці показники дають можливість встановити волевиявлення необхідної більшості співвласників на утворення в будинку ОСББ.

В той же час, позивач в обґрунтування позову не посилався на допущені відповідачем порушення, зокрема щодо визначення кворуму під час голосування, участі в голосуванні недостатньої кількості співвласників, тобто порушень, що могли б свідчити про неправомірне утворення відповідача.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в рішенні установчих зборів від 21.02.2016 зазначено, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 6970,3 кв.м., коли як за твердженням позивача загальна площа квартир та приміщень становить 7280,5 кв.м., що підтверджується актами № 56 від 16.02.1999, № 174 від 23.05.2000, та № 115 від 20.03.2001.

Дійсно, згідно зазначених актів загальна площа квартир становить 6801,78 кв.м., площа вбудованих нежитлових приміщень становить 212,7 кв.м., приміщення магазину площею 169,6 кв.м., та приміщення магазину площею 96,4 кв.м., а всього 7280,48 кв.м.

Відповідачем долучено до матеріалів справи акт приймання передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, з якого вбачається, що загальна площа квартир становить 6486 кв.м., та з урахуванням площі нежитлових приміщень, про які йде мова у актах, на які посилається позивач, загальна площа квартир та нежитлових приміщень в будинку становить 6964,7 кв.м., що майже повністю відповідає площі, використаної відповідачем для визначення кількості голосів, що є необхідною для того, щоб рішення "за" можна було б вважати прийнятим, а установчі збори такими, що відбулися.

Навіть якщо погодитися із доводами позивача, про те, що загальна площа приміщень (житлових та нежитлових) становить 7280,5 кв.м., то кількість голосів, необхідних для того, щоб рішення про створення ОСББ можна було б вважати прийнятим, "за" мали б проголосувати співвласники квартир та приміщень, загальною площею більше ніж 3640,25 кв.м., коли як на установчих зборах "за" створення ОСББ проголосували власники 4548,3 кв.м. приміщень (житлових та нежитлових), що значно перевищує необхідну кількість голосів.

Отже суд, надавши правову оцінку рішенню, що оформлене протоколом від 21.02.2016, про створення ОСББ "Незалежності 12в", приходить до переконання, що рішення про створення ОСББ та затвердження статуту останнього прийнято більше ніж половиною загальної кількості усіх співвласників, що відповідає ч. 9 ст. 6 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Єдиною метою створення ОСББ є утворення юридичної особи, що завдяки ініціації його створення лише співвласниками будинку (квартир та нежитлових приміщень) буде ефективно представляти інтереси всього будинку та опікуватися його потребами, за рахунок співвласників та інших джерел фінансування, передбачених Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Оскільки після створення ОСББ позивач не втрачає статусу співвласника житлового будинку, не повідомлення його про проведення установчих зборів не може мати своїми наслідками автоматичні висновки про незаконність рішень, прийнятих на таких установчих зборах.

Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовано дотримання вимог щодо кворуму на установчих зборах, зважаючи на не обмеження позивача у його праві бути власником свого майна та використовувати, розпоряджатися ним на власний розсуд, приймаючи до уваги, що створення ОСББ вимагає від усіх співвласників дотримання рішень такого ОСББ та статуту незалежно від того, що вони голосували "проти" його утворення, визнання недійсними рішення установчих зборів та статуту відповідача лише тому, що позивач не був обізнаний про проведення зборів не відповідатиме критерію співмірності.

Подальший захист власних інтересів співвласник може здійснювати у спосіб участі у поточних загальних зборах ОСББ, в тому числі у спосіб звернення до суду з позовом про визнання їх недійсними, у разі порушення його права, як власника житлового чи нежитлового приміщення в будинку.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтею 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Щодо клопотання відповідача про припинення провадження по справі, подане до місцевого суду, з огляду на те, що даний спір не підвідомчий господарським судам України, колегія суддів зазначає, що місцевим судом обґрунтовано та правомірно здійснено висновок, що даний конкретний спір має розглядатися саме в порядку господарського судочинства, з урахуванням такого.

В обґрунтуванні клопотання відповідач зазначає, що позивача не є засновником, учасником (акціонером) відповідача, що виключає, на його думку, можливість розгляду такого спору господарським судом.

В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації"), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 2.2. статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12в», затвердженого установчими зборами об'єднання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12в» є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10, у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, з огляду на суб'єктний склад, предмет та підстави даного позову, спір про визнання недійсними рішень установчих зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12в», яке є суб'єктом некомерційної господарської діяльності, є таким, що виник з організаційно-господарських відносин у процесі управління господарською (некомерційною) діяльністю відповідача, а отже є таким, що підвідомчий господарським судам.

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд", а тому апеляційна скарга Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд" не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд" залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Орендного підприємства „Броварипромжитлобуд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 у справі № 911/1481/16- без змін.

Матеріали справи № 911/1481/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов