ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа № 922/2610/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І. В.;

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1 (дов.№б/н від 28..02.2017),

голови комітету кредиторів - ОСОБА_2 (особисто),

ліквідатора ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (вх.№628 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Груп, смт.Васищеве,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2017 (суддя Усатий В.О.) відмовлено АТ Дельта Банк у задоволенні його заяви (вх.№25940 від 05.08.2016) про усунення ліквідатора.

ПАТ Дельта Банк подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ Дельта Банк про усунення ліквідатора у повному обсязі. Одночасно з апеляційною скаргою заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ліквідатором ОСОБА_3 порушено ч.4 ст.42 Закону про банкрутство, оскільки формально сторони досягли домовленості відносно продажу заставного майна, а ліквідатор знехтував даною домовленістю і фактично відмовився виконувати вимоги відносно подальшого узгодження процедури продажу майна. Апелянт вважає, що ліквідатором всупереч законним вимогам заставодержателя здійснено відчуження майна на інших умовах. АТ «Дельта Банк» не надавав згоду на продаж заставного майна на умовах, які самовільно визначив ліквідатор, і які суперечать Закону про банкрутство, тому, на думку апелянта, згода на продаж майна відсутня. Крім того, апелянт зазначає про порушення ліквідатором частин 1, 5 ст.44 Закону про банкрутство, зокрема, ліквідатор виставив на повторний/другий повторний аукціон майно боржника як ЦМК, а не лотами, і не здійснив оцінки майна боржника. Апелянт стверджує, що в порушення частини 1 статті 58 Закону про банкрутство АТ «Дельта Банк» отримав лист - повідомлення про проведення аукціону не за 15 днів, а за 9 днів до дня проведення другого повторного аукціону. Також, апелянт зазначає, що ліквідатором порушено частину 4 статті 42 закону про банкрутство, оскільки ліквідатор включив заставне майно до складу ЦМК. На думку апелянта, ліквідатор не виконує своїх обовязків у порушення частини 2 та 5 ст.41, частин 2,3,4 ст.98 Закону про банкрутство.

07.03.2017 від ліквідатора до суду надійшов відзив (вх.№2536) на апеляційну скаргу, в якому просить суд ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

07.03.2017 від голови комітету кредиторів ОСОБА_2 до суду надійшов відзив (вх.№2540) на апеляційну скаргу, в якому просить суд ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» відмовити у повному обсязі.

07.03.2017 від ТОВ «Сумський вуглик» до суду надійшов відзив (вх.№2541) на апеляційну скаргу, в якому ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» - без задоволення.

У судовому засіданні 09.03.2017 апелянт вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

Ліквідатор ТОВ «Харвест Груп» ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні голова комітету кредиторів ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, просила суд ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» відмовити у повному обсязі.

Представник ТОВ «Сумський вуглик» ОСОБА_4 зявився у судове засідання без належних повноважень, оскільки довіреність від 22.08.2016 втратила чинність.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені доводи в апеляційній скарзі, відзивах на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Груп на підставі ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду Харківської області від 26.05.2015 визнано ТОВ "Харвест груп" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_3, якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.03.2016 у даній справі припинено провадження по заяві ліквідатора (вх.№39468 від 01.10.2015) про надання згоди на реалізацію майна банкрута. Відкладено розгляд клопотання ліквідатора (вх.№2511 від 26.01.2016) про затвердження йому грошової винагороди на 24.05.2016 об 11:40. Призначено звіт ліквідатора до розгляду в судовому засіданні 24.05.2016 об 11:40. Зобовязано ліквідатора та голову комітету кредиторів надати пояснення щодо відповідності пункту 3 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розміру грошової винагороди ліквідатору, затвердженої комітетом кредиторів, а також визначитися з джерелом фінансування грошової винагороди. Зобовязано ліквідатора надати суду ліквідаційний звіт та всі докази виконання ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2016 у даній справі відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні заяви (вх.№26760 від 11.08.2016), якою банк просив суд заборонити Правобережній товарній біржі та ліквідатору ТОВ «Харвест Груп» ОСОБА_3 вчиняти будь-які заходи з реалізації на прилюдних торгах майна боржника до завершення процедури погодження з уповноваженою особою ФГВФО АТ «Дельта Банк» порядку реалізації заставного майна боржника, у тому числі, заборонити проведення другого повторного аукціону, який повинен відбутися 05.09.2016. Також, відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора про надання згоди на проведення другого повторного аукціону з продажу ЦМК банкрута, який призначено на 05.09.2016.

05.08.2016 ПАТ "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Харківської області з заявою (вх.№25940), в якій просив суд визнати дії/бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_3 у процедурі банкрутства ТОВ "Харвест груп" протиправними та такими, що не відповідають вимогам Закону про банкрутство, та усунути його від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Харвест груп".

10.08.2016 ПАТ "Дельта Банк" надано доповнення (вх.№26520) до заяви про усунення ліквідатора.

В обґрунтування заяви про усунення ліквідатора скаржник посилається на те, що ліквідатором не отримано згоду на реалізацію заставного майна на повторний аукціон, що на другому аукціоні майно реалізовано як ЦМК, а не окремими лотами, не повідомлено заставного кредитора про повторний аукціон, що заставне майно в порушення вимог закону включено ліквідатором до ліквідаційної маси та реалізоване як ЦМК, що є, на думку заявника, неможливим, та таке порушення ліквідатора призводить до неможливості законного розподілу грошових коштів, отриманих від реалізації майна між кредиторами.

07.02.2017 судом першої інстанції прийнята оскаржувана ухвала, яка мотивована тим, що ліквідатор належним чином виконував покладені на нього обовязки, виходячи з такого.

Відповідно до ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно з пунктом 4 ст.40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 11 ст.41 Закону про банкрутство дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Як свідчать матеріали справи, АТ "Дельта Банк" є заставним кредитором боржника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2015 визнано грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" до боржника TOB "Харвест Груп" у розмірі 1381617,19 грн, які окремо включені до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріалами справи підтверджується, що ліквідатором до складу ліквідаційної маси включено знак для товарів балансовою вартістю 1100000,00 грн.

З метою визначення організатора аукціону ліквідатором проведено конкурс.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2016 на засіданні комітету кредиторів визначено ТБ "Правобережна товарна біржа" організатором аукціону та встановлено порядок продажу майна банкрута, який відповідає приписам частини 5 ст.44, ст.ст. 65, 66 Закону про банкрутство.

21.03.2016 ПАТ "Дельта Банк" надав згоду на реалізацію заставного майна у складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 4803486,11 грн, яка складає суму усіх вимог кредиторів, та зауважив, що у випадку, якщо прилюдні торги з реалізації вказаного майна у вигляді цілісного майнового комплексу не відбудуться, здійснити продаж цього майна окремими лотами за початковою вартістю та на умовах, погоджених письмово з АТ "Дельта Банк" на підставі здійснення субєктом оціночної діяльності, що акредитовані у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, висновків про вартість майна, у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а.с.44, том 4).

Призначений на 14.06.2016 аукціон з продажу ЦМК банкрута не відбувся у звязку з відсутністю заявок від потенційних покупців.

Повторний аукціон був призначений на 22.07.2016, відповідно до рішення комітету кредиторів на аукціон виставлено майно банкрута у вигляді ЦМК з початковою вартістю менше на 20 відсотків з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону, який також не відбувся з причин відсутності заявок потенційних покупців.

Другий повторний аукціон був призначений на 05.09.2016 та відповідно до рішення комітету кредиторів проводився з можливістю зниження початкової вартості, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Про проведення другого повторного аукціону ліквідатор повідомив АТ "Дельта Банк" листом від 15.08.2016 (вих. № 01-34/788/2610).

Другий повторний аукціон відбувся, ЦМК реалізовано на загальну суму 307423,11 грн, які переможець сплатив у повному обсязі.

21.09.2016 на засіданні комітету кредиторів визнано задовільною роботу ліквідатора з продажу ЦМК банкрута, затверджено результати другого повторного аукціону за ціною 307423,11 грн.

Колегія суддів зазначає, що майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань, має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 4 ст.42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється у порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Положеннями ст.42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно з яким така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя). При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який зазначив, що передбачений ст.42 Закону про банкрутство дозвіл дається на реалізацію (майна боржника) в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника (зокрема, не на проведення конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута). Оцінка майна банкрута за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції з 19.01.2013, положення якого застосовуються у ході ліквідаційної процедури банкрута) є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів у разі продажу майна боржника частинами, якщо не вдалося його реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу, до того ж, нормами вказаного Закону не передбачено погодження вартості заставного майна із забезпеченим кредитором при його реалізації. Така позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справі №904/720/14 від 11.08.2015, №901/3006/13 від 07.04.2015, №904/2578/14 від 17.09.2015, № 915/684/14 від 19.04.2016.

Частинами 1, 2 ст. 43 Закону про банкрутство унормовано, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до частини 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить визначення поняття цілісного майнового комплексу, але, виходячи із положень даного Закону, зокрема, статті 33 можна дійти висновку, що під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу, в установленому Законом порядку, відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів і послуг), інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам. Визначальним у даному випадку є саме факт продажу майна боржника за найбільшою ціною.

Таким чином, продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу також і на другому повторному аукціоні не заборонено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не порушує прав учасників провадження у справі про банкрутство TOB "Харвест Груп".

Щодо доводів апелянта про продаж майна по заниженій вартості колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, що при продажу на другому повторному аукціоні майна боржника, яке знаходиться у заставі банку (заставного кредитора), порушено права кредитора ПАТ «Дельта Банк» та банкрута ТОВ «Харвест Груп». Як зазначив ліквідатор, кошти, отримані від продажу ЦМК, у тому числі і майна, яке перебувало у заставі ПАТ «Дельта Банк», знаходяться на ліквідаційному рахунку, а тому права кредиторів на даний час не порушені, оскільки кошти отримані за заставне майно, підлягають перерахуванню саме банку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в порушення частини 1 статті 58 Закону про банкрутство АТ «Дельта Банк» отримав лист - повідомлення про проведення аукціону не за 15 днів, а за 9 днів до дня проведення другого повторного аукціону колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується той факт, що банк отримав повідомлення за 9 дні до проведення другого повторного аукціону, однак не надав доказів неможливості скористатися своїм правом за 9 днів до проведення аукціону.

Частиною 3 ст.114 Закону про банкрутство визначено порядок звільнення судом арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора, зокрема абзацом третім частини 3 ст. 114 Закону передбачено, що усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обовязків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обовязків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Відповідно частини 6 ст.26 Закону про банкрутство на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Згідно з частиною 8 ст.26 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів, зокрема, належить прийняття рішення про: - припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Матеріали справи містять протокол №3 від 30.08.2016 засідання комітету кредиторів, на якому комітетом кредиторів розглянуто заяву ПАТ "Дельта Банк" про усунення ліквідатора та розглянуто питання про звільнення ОСОБА_3 від виконання обовязків ліквідатора ТОВ Харвест Груп. У протокольному рішенні від 30.08.2016 комітет кредиторів висловився проти звільнення ліквідатора ОСОБА_3 (а.с.74-а.с.80, том 4).

Крім того, як свідчать матеріали справи, ліквідатор щомісяця надає звіт про проведену ліквідатором роботу під час ліквідаційної процедури банкрута (а.с.5, а.с.7, а.с.20, а.с.105-106, а.с.125-126, а.с.137-138, том 4).

На підставі наведеного, виходячи з аналізу норм діючого законодавства та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені обставини у заяві ПАТ «Дельта Банк» (вх.№25940 від 05.08.2016) про визнання дії/бездіяльності ліквідатора у процедурі банкрутства ТОВ "Харвест груп" протиправними та такими, що не відповідають вимогам Закону про банкрутство, та усунення його від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Харвест Груп", не можуть бути підставою для усунення його від виконання своїх обовязків під час проведення ліквідаційної процедури, оскільки у діях ліквідатора ОСОБА_3 не убачається порушення вимог Закону про банкрутство, а заміна ліквідатора не сприятиме більш ефективному проведенню ліквідаційної процедури.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, у зв'язку з чим ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101 п.1 ч.1 ст.103, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2017 у справі №922/2610/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10.03.2017 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова