Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" березня 2017 р. Справа № 906/145/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Гребенніковій Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №893/07 від 26.07.2016

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (смт. Лугини, Житомирської області)

про стягнення 5021,02 грн.

Позивач ТОВС "Фактор Нафтогаз" звернувся до суду з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення на його користь 5021, 02 грн. заборгованості за поставлений природний газ.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати коштів за поставлений природний газ згідно порядку, умов та строків, визначених Договором №ФН-К-179 від 23.04.2015р.

Ухвалою від 17.02.2017р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи позивач не подав суду заяву про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічний позов, відповідно.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. п. 3.9.1, 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 16.03.2017р. за №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у судовому засіданні 13.03.2017р. судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши уповноважених представників сторін, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015р. між позивачем ТОВ "Фактор Нафтогаз" (як продавець) та ФОП ОСОБА_3 (як покупець) уклали Договір №ФН-К-179, відповідно до якого продавець зобов'язався передати на автомобільних газонаповнюючих компресорних станціях, що розташовані за адресами:

- АДРЕСА_2";

- АДРЕСА_3;

- АДРЕСА_4 - стиснений природний газ (надалі по тексту - "пальне", "паливо", "газ") у власність покупця, а покупець зобов'язався оплатити і прийняти пальне на умовах визначених цим договором надалі - Договір №ФН-К-179) (а.с. 30-32).

За умовами п. 1.2. Договору №ФН-К-179 сторони погодили, що право власності на пальне виникає у покупця з моменту його фактичної передачі покупцю.

Кількість пального, яка передається продавцем та приймається покупцем, визначається відповідно до фактичної кількості заправленого пального, яке відпущено продавцем. Фактична кількість заправленого газу підтверджується фіскальним чеком та/або квитанцією РК та/або видатковою накладною (п. 2.2 Договору №ФН-К-179).

За умовами п. 3.2. Договору №ФН-К-179 передбачено, що покупець оплачує вартість пального на умовах 100% попередньої оплати. У випадку, якщо пальне було переданое покупцю без попередньої оплати, покупець зобов'язаний сплатити продавцю його вартість протягом одного банківського дня з моменту отримання.

Права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, обставини непереборної сили сторони визначили у розділах 4-6 Договору №ФН-К-179.

Строк дії Договору №ФН-К-179, згідно п. 7.1. якого, - до 31.12.2015р.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних: №РС-0000679 від 30.04.2015р. на суму 417, 60 грн., №РС-0000955 від 31.05.2015р. на суму 3136,92 грн., №РС-0001030 від 29.06.2015р. на суму 433, 80 грн., №РС-0001613 від 31.08.2015р. на суму 1674, 96 грн., №РС-0001878 від 30.09.2015р. на суму 771, 20 грн., №РС-0001974 від 31.10.2015р. на суму 927, 85 грн., №РС-0002260 від 30.11.2015р. на суму 1409, 86 грн., №РС-0002459 від 31.12.2015р. на суму 710, 95 грн., №РС-000099 від 31.01.2016р. на суму 674, 80 грн. (а.с. 21-29).

Загалом, позивачем поставлено відповідачу природного газу (пального) на загальну суму 10 157, 94 грн.

Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання по сплаті коштів за отриманий природний газ виконав частково, внаслідок чого устворилась заборгованість в сумі 5021, 02 грн.

30.01.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією за №1 з вимогою сплатити заборгованість, які відповідач залишив без відповіді та задоволення (а.с. 15-16, 18).

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи в сукупності до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання, як це передбачено у статтях 11 та 509 ЦК України, що виникли з договору, інших юридичних фактів мають виконуватися належним чином відповідно до його умов, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №ФН-К-179 від 23.04.2015, - є договором поставки, а спірні відносини, регулюються главою 30 розділом 1 ГК України та главою 54 розділом 1 ЦК України (ч.6 ст. 265 ГК України).

Згідно з приписами статті 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відтак, згідно ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись у повному обсязі та у встановлені строки. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Належне виконання зобов'язання - це виконання зобов'язання, обумовленого, насамперед, в договорі чи акті цивільного законодавства способом, предметом, у встановлений строк та в певному місці, належній особі та належною особою.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. ст. 538, 692 ЦК України).

Як зазначалося раніше, за умовами п. 3.2. Договору №ФН-К-179 відповідач зобов'язаний оплатити вартість пального на умовах 100% попередньої оплати. У випадку, якщо пальне було передане покупцю без попередньої оплати, покупець зобов'язаний сплатити продавцю його вартість протягом одного банківського дня з моменту отримання.

Однак відповідач грошове зобов'язання з оплати коштів придбаного природного газу виконав частково, невиконаним залишилось зобов'язання в сумі 5021, 02 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства і укладеного Договору та такими, що підлягають задоволенню на суму 5021, 02 грн.

Судовий збір у відповідності із ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (11301, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" (010033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57Б, ідентифікаційний код 36134497):

- 5021,02грн основного боргу;

- 1600,00грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20 березня 2017р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (разом з наказом ) на адресу: АДРЕСА_5

3- відповідачу (рек. з повідомл.)