ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р.Справа № 922/141/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовомЗаступника прокурора Харківської області м. Харків в інтересах держави в особі Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ 3-ї особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : - ДАК "Хліб України", м. Київ - ДП ДАК "Хліб України" "Хлібна база №84", с. Ватутіне
до Приватного підприємства "Агрохолдінг "Торнадо", с. Ватутіне
про витребування майна
за участю представників:

прокурора - Горгуль Н.В., посвідчення № 036152 від 29.10.15 (на оголошення рішення не зявився)

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 01.06.16

ДАК "Хліб України" - не з'явився

ДП ДАК "Хліб України" "Хлібна база №84" - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України до ПП "Агрохолдінг "Торнадо" в якому, з урахуванням уточнень від 08.02.2017 (вх. № 4421) просить суд :

1. Витребувати від добросовісного набувача Приватне підприємство Агрохолдінг Торнадо () на користь держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України наступне майно що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5:

- нежитлова будівля адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м (вартістю 4 243 грн) реєстраційний номер нерухомого майна № 7695244;

- господарська будівля авто вагова загальною площею 217,5 кв. м (вартістю 413 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за №7696919;

- нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м (вартістю 1 871 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695598;

- господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м (вартістю 6 337 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за №7698480;

- нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м (вартістю 1 080 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7699036;

- нежитлова будівля силосного корпусу №2 і силосного розширеного корпусу №2 загальною площею 3403, 7 кв. м (вартістю 51 881 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7697468;

- нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м (вартістю 2 436 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7701040;

- нежитлова будівля силосного корпусу №1 і силосного розширеного корпусу №1 загальною площею 3392, 5 кв. м (вартістю 49 834 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7702064;

- нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м (вартістю 1213 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7696179;

- господарська будівля пиловід'ємник загальною площею 35,8 кв. м (вартістю 101 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695019;

- нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м (вартістю 2 870 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695351;

- нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м (вартістю 2 815 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7700521.

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності на наступне майно, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5, за приватним підприємством Агрохолдінг Торнадо ():

- нежитлова будівля адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м (вартістю 4 243 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7695244;

- господарська будівля авто вагова загальною площею 217,5 кв. м (вартістю 413 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за №7696919;

- нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м (вартістю 1 871 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695598;

- господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м (вартістю 6 337 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за №7698480;

- нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м (вартістю 1 080 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7699036;

- нежитлова будівля силосного корпусу №2 і силосного розширеного корпусу №2 загальною площею 3403, 7 кв. м (вартістю 51 881 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7697468;

- нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м (вартістю 2 436 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7701040;

- нежитлова будівля силосного корпусу №1 і силосного розширеного корпусу №1 загальною площею 3392, 5 кв. м (вартістю 49 834 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7702064;

- нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м (вартістю 1213 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна № 7696179;

- господарська будівля пиловід'ємник загальною площею 35,8 кв. м (вартістю 101 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695019;

- нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м (вартістю 2 870 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7695351;

- нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м (вартістю 2 815 грн.) реєстраційний номер нерухомого майна за № 7700521.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 2079 від 23.01.2017) відповідно до якого просить визначити ціну позову у 14 656 970 (чотирнадцять мільйонів шістсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 00 коп. Застосувати строк позовної давності у справі № 922/141/17. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Також, відповідачем були надані до суду клопотання вх. № 2098 від 23.01.2017 про витребування доказів по справі та вх. №1877 від 23.01.2017 про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 24 січня 2017 року було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та прийнято до розгляду клопотання про зупинення провадження по справі.

Прокурор звернувся до суду з заявою про забезпечення позовних вимог (вх. № 4420 від 08.02.2017) відповідно до якої просить суд заборонити ПП "Агрохолдінг "Торнадо" вчиняти будь - які дії щодо відчуження майна, яке є предметом позову, яку було прийнято судом до розгляду.

Відповідач надав суду пояснення (вх. №6158 від 22.02.2017) на заяву прокурора про забезпечення позову, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Розгляд справи було відкладено на 06 березня 2017 року.

27 лютого 2017 року від прокурора надійшла заява прокурора (вх. № 6819) відповідно до якої просить суд вимоги прокурора вважати викладеними в наступній редакції:

1. Витребувати від добросовісного набувача Приватне підприємство «Агрохолдінг «Торнадо» () на користь держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України наступне майно що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5: нерухоме майно майнового комплексу, який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв.м.; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв.м.; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв.м.; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв.м.; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв.м.; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв.м.; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв.м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв.м.; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв.м.; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв.м.; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв.м.; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв.м.

2. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності на наступне майно, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5, за приватним підприємством «Агрохолдінг «Торнадо» (): нерухоме майно майнового комплексу, який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв. м; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв. м; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв. м; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв. м; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв. м; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв. м; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв. м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв. м; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв. м; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв. м; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв. м; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв. м.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вирішуючи питання щодо прийняття заяви прокурора до розгляду, суд встановив, що вона є заявою про одночасну зміну підстав та предмету позову.

Відповідно до приписів пункту 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в прийнятті до розгляду заяви прокурора вх. № 6819 від 27.02.2017.

Крім того, прокурором повторно було надано заяву про забезпечення позову (вх. № 7796 від 06.03.2017) з доказами сплати судового збору, відповідно до якої просить суд заборонити ПП «Агрохолдінг «Торнадо» вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5: нерухоме майно майнового комплексу, який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв.м.; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв.м.; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв.м.; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв.м.; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв.м.; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв.м.; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв.м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв.м.; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв.м.; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв.м.; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв.м.; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв.м.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позовних вимог (вх. № 4420 від 08.02.2017) та заяву прокурора про забезпечення позову (вх. № 7796 від 06.03.2017), суд встановив наступне.

На думку прокурора, підставою для звернення до суду з відповідною заявою стало те, що ПП «Агрохолдинг «Торнадо» нібито у січні 2017 року звернулося до КП «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» з метою відчуження спірного майна, що підтверджується доданим до заяви листом вказаного комунального підприємства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення Із заявою про забезпечення позову. З Цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим, є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Пунктом 3 вищевказаної постанови визначено, що «достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви».

Виходячи з наведеного вбачається, що прокурором у заяві не наведено обґрунтованих підстав для звернення до суду з відповідною заявою, а відповідно, немає підстав для задоволення судом такої заяви.

При цьому слід зазначити, що відповідно до пункту 1.7 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, для проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна замовниками укладаються договори.

Пунктом 1.4 вищезгаданої Інструкції визначено, що на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти, які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою. Термін виконання робіт з технічної інвентаризації встановлюється договором.

Тому свідченням звернення ПП «Агрохолдинг «Торнадо» до КП «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» може бути лише лист підприємства про необхідність проведення інвентаризаційних робіт та укладений сторонами відповідний договір про технічну інвентаризацію. Саме ці документи можуть свідчити про звернення підприємства до КП «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро», які заявником до суду не подано.

Відповідно до частини другої статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з того, що прокурор не надав суду доказів того, що спірне майно на теперішній час належить саме відповідачеві, не надав витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спірне нерухоме майно, яке є предметом позовних вимог прокурора та відносно якого прокурор просить суд заборонити відповідачу здійснювати дії, не надав суду будь - яких доказів, що підтверджують обставини викладені в заяві про забезпечення позову, докази того, що відповідачем або іншими особами здійснюються дії, направлені на відчуження спірного майна, докази того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі за подання заяви про забезпечення позову вх. №4420 від 08.02.2017, суд відмовляє в задоволенні заяв прокурора про забезпечення позову.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень, представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, просив суд у позові відмовити в повному обсязі, вказав, що клопотання про зупинення провадження по справі (вх. № 1877 від 23.01.2017) відповідач не підтримує та просить суд не розглядати його по суті.

Також, відповідачем було надано ще один відзив на позовну заяву (вх. № 7690 від 06.03.2017), який було досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Представники позивача та третіх осіб 06 березня 2017 року в судове засідання не зявилися, вимоги ухвал суду не виконали, витребувані судом докази не надали. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про направлення ухвали по справі за адресою, вказаною у позовній заяві.

Як розяснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання зявлялися повноважні представники прокурора та відповідача, які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.06.2016, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.09.2016, у справі № 922/6102/15 частково задоволено позов прокурора Нововодолазького району Харківської області в інтересах Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України до Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудскло», Державної акціонерної компанії «Хліб України», Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база № 84», а саме: визнано незаконним та скасовано п. 1 рішення правління ДАК «Хліб України» від 16.08.2010 р., оформленого протоколом № 231, в частині затвердження статуту ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» у новій редакції. Визнано недійсними зміни до статуту ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» від 16.08.2010 р. в частині передачі до статутного фонду ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» майна ДАК «Хліб України» на праві власності та надання повноважень щодо розпорядження ним; визнано незаконним та скасовано рішення XLVI сесії Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області V скликання від 05.10.2010 р. про видачу свідоцтв про право державної власності ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 84» на наступне майно: нежитлові будівлі робочої вежі, силосного корпусу № 1, № 2 і силосного розширеного корпусу № 1, № 2, зерносушарки, пиловідємника, нежитлова будівля контори елеватора, залізнично-дорожні ваги, електромайстерня з трансформаторною підстанцією, механічна майстерня, автовагова, лабораторія, адміністративний корпус, розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5; визнано незаконним та скасовано рішення XLVII сесії Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області V скликання від 19.10.2010 р. про видачу свідоцтв про право приватної власності ТОВ «Промбудскло» на наступне майно: нежитлові будівлі робочої вежі, силосного корпусу № 1, № 2 і силосного розширеного корпусу № 1, № 2, зерносушарки, пиловідємника, нежитлова будівля контори елеватора, залізнично-дорожні ваги, електромайстерня з трансформаторною підстанцією, механічна майстерня, автовагова, лабораторія, адміністративний корпус, розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5; в частині позовних вимог до ТОВ «Промбудскло» провадження у справі припинено; в решті позовних вимог відмовлено.

20 грудня 2016 року ухвалою Вищого господарського суду України за касаційною скаргою ПП «Агрохолдінг «Торнадо» у справі № 922/6102/15 відкрито касаційне провадження. На час винесення рішення господарським судом судом касаційної інстанції жодного рішення по справі № 922/6102/15 не ухвалено.

02 грудня 2016 року директором ПП «Агрохолдінг «Торнадо» прийнято наказ № 9 «Про майновий комплекс з приймання, сушки, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції», відповідно до якого було створено відповідний комплекс, що складається з елеватора, офісу, закритої трансформаторної підстанції з електроцехом, розподільчої дільниці, залізничної вагової, побутових приміщень, контрольно-пропускного пункту, виробничо-технічної лабораторії, промислової дільниці № 1, зерносушильного комплексу, складу наземного зберігання № 1 та відповідного обладнання.

На момент розгляду справи по суті - 14 лютого 2017 року державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації прийнято рішення № 33845504 (з відкриттям розділу), на підставі якого зареєстровано право приватної власності за ПП «Агрохолдінг «Торнадо» на майновий комплекс, який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв. м; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв. м; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв. м; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв. м; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв. м; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв. м; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв. м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв. м; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв. м; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв. м; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв. м; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв. м.

Право власності на нежитлову будівлю адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м, господарську будівлю автовагова загальною площею 217,5 кв. м, нежитлову будівлю контора елеватора загальною площею 100 кв. м, господарську будівлю робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м, нежитлову будівлю з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м, нежитлову будівлю силосного корпусу № 2 і силосного розширеного корпусу № 2 загальною площею 3 403,7 кв. м, нежитлову будівлю залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м, нежитлову будівлю силосного корпусу № 1 і силосного розширеного корпусу № 1 загальною площею 3 392,5 кв. м, нежитлову будівлю зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м, господарську будівлю пиловідємник загальною площею 35,8 кв. м, нежитлову будівлю лабораторія загальною площею 74,3 кв. м, нежитлову будівлю механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м погашено на підставі рішення державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації від 14.02.2017 № 338473345 у звязку із закриттям розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на відповідні обєкти нерухомості.

Предметом позову є віндикаційна вимога прокурора про витребування обєкта нерухомості з володіння ПП «Агрохолдінг «Торнадо».

Віндикаційний позов є речово-правовим позовом, що може бути предявлений лише у разі відсутності між позивачем та відповідачем зобовязальних правовідносин.

Обєктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна або особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє ним на підставах, встановлених законом чи договором. Відповідачем за віндикаційним позовом є особа, яка незаконно володіє майном, незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його у особи, яка не мала права його відчужувати, тобто заволоділа ним без відповідної правової підстави.

Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді при зверненні з відповідною позовною заявою, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду.

Верховним Судом України у справі № 3-103гс11 у постанові від 17.10.2011 висловлена позиція стосовно того, що якщо набувач набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з частиною 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання, згідно зі ст. 388 Цивільного кодексу України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна із чужого незаконного володіння (віндикація). Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 07.11.2012 у справі № 6-107цс14.

Обєктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову.

Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена чи знищена, застосовуються зобовязально-правові способи захисту права власності відповідно до положень гл. 83 Цивільного кодексу України.

Такі ж способи захисту застосовуються і до речей, визначених родовими ознаками, оскільки із чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ. Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Правова позиція з даного питання зазначена у постановах Вищого господарського суду України від 28.04.2015 у справі № 903/586/14 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.01.2016 у справі № 6-32320ск15, а саме, майно, яке видозмінилося та на теперішній час не існує в натурі як самостійний окремий обєкт нерухомості, не може бути витребувано від добросовісного володільця, адже обєктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову, а якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена або знищена, застосовуються зобовязально-правові способи захисту права власності відповідно до гл. 83 Цивільного кодексу України.

Зміна спірного майна шляхом збільшення його площі фактично означає створення нового обєкта права власності, що унеможливлює його витребування в натурі. У розглянутій справі площа спірного майна була збільшена, про що власнику було надане відповідне свідоцтво, а, отже, обєкт віндикації фактично припинив своє існування в натурі, що унеможливлює його витребування у відповідача в натурі. (Така правова позиція викладена у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26.02.2014 по справі № 6-24881св13).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що нежитлова будівля адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м, господарська будівля автовагова загальною площею 217,5 кв. м, нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м, господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м, нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 2 і силосного розширеного корпусу № 2 загальною площею 3 403,7 кв. м, нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 1 і силосного розширеного корпусу № 1 загальною площею 3 392,5 кв. м, нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м, господарська будівля пиловідємник загальною площею 35,8 кв. м, нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м, нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м, а всього сукупною площею 8 791,5 кв. м, що належали ПП «Агрохолдінг «Торнадо» на праві власності (індивідуально визначена річ), припинили своє фактичне існування (в натурі) з часу отримання відповідачем права власності на новостворений обєкт нерухомості майновий комплекс, що належить ПП «Агрохолдінг «Торнадо», загальною площею 13 177,8 кв. м.

Таким чином, новостворений майновий комплекс, що належить ПП «Агрохолдінг «Торнадо», загальною площею 13 177,8 кв. м, та нежитлова будівля адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м, господарська будівля автовагова загальною площею 217,5 кв. м, нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м, господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м, нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 2 і силосного розширеного корпусу № 2 загальною площею 3 403,7 кв. м, нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 1 і силосного розширеного корпусу № 1 загальною площею 3 392,5 кв. м, нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м, господарська будівля пиловідємник загальною площею 35,8 кв. м, нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м, нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м, а всього сукупною площею 8 791,5 кв. м, що належали на праві приватної власності ПП «Агрохолдінг «Торнадо», та щодо яких висувалася первісна вимога про витребування, це різне нерухоме майно в розумінні ст.ст. 181, 182, 190 та 388 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене суд зазначає, що прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача про витребування майна, яке йому ніколи не належало і має при цьому інші відмінні характеристики від того майна, яке належало йому на праві власності.

Судом встановлено, і не заперечується прокурором та сторонами, що відповідач ПП «Агрохолдінг «Торнадо» є добросовісним набувачем.

З аналізу ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України також вбачається, що однією із обовязкових умов, яка повязує можливість особи, що вважає себе власником майна витребувати майно від іншої особи є наявність відплатного договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудскло» за договорами купівлі-продажу від 21.12.2010 майно, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Ватутіне, вул. Нова, буд. 5.

Таким чином, судом встановлено, що майно перейшло до відповідача за відплатним договором.

Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України).

Однак, суд зазначає, що за відсутності обєктів віндикації (нежитлова будівля адміністративного корпусу загальною площею 299,6 кв. м, господарська будівля автовагова загальною площею 217,5 кв. м, нежитлова будівля контора елеватора загальною площею 100 кв. м, господарська будівля робоча вежа загальною площею 763,6 кв. м, нежитлова будівля з трансформаторною підстанцією загальною площею 79,4 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 2 і силосного розширеного корпусу № 2 загальною площею 3 403,7 кв. м, нежитлова будівля залізнодорожні ваги загальною площею 61,8 кв. м, нежитлова будівля силосного корпусу № 1 і силосного розширеного корпусу № 1 загальною площею 3 392,5 кв. м, нежитлова будівля зерносушилка загальною площею 251,2 кв. м, господарська будівля пиловідємник загальною площею 35,8 кв. м, нежитлова будівля лабораторія загальною площею 74,3 кв. м, нежитлова будівля механічної майстерні загальною площею 112,1 кв. м), які припинили своє існування, оскільки був створений новий майновий комплекс (який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв. м; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв. м; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв. м; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв. м; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв. м; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв. м; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв. м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв. м; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв. м; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв. м; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв. м; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв. м), що не належав позивачу на праві власності, питання щодо вибуття його з волі або поза волею позивача у даному випадку не підлягає доведенню та оцінці.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо застосування позовної давності до відносин, що є предметом позову, оскільки право власності на предмет спору майновий комплекс виникло у лютому 2017 року, а тому строки звернення до суду не спливли.

Щодо позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на нерухоме майно майнового комплексу, який складається з нежитлових будівель: літ. А (офіс) загальною площею 297,5 кв. м; літ. В (виробничо-технічна лабораторія) загальною площею 74,7 кв. м; літ. Н (закрита трансформаторна підстанція з електроцехом) загальною площею 79,4 кв. м; літ. К (елеватор) загальною площею 763,6 кв. м; літ. Ж (елеватор) загальною площею 3 421,5 кв. м; літ. М (елеватор) загальною площею 3 428,1 кв. м; літ. Л (склад наземного зберігання № 1) загальною площею 4 334,6 кв. м; літ. Г (розподільча дільниця) загальною площею 35,8 кв. м; літ. О (промислова дільниця) загальною площею 112,1 кв. м; літ. Д (контрольно-пропускний пункт) загальною площею 217,5 кв. м; літ. Б (побутові приміщення) загальною площею 100 кв. м; літ. Р (зерносушильний комплекс) загальною площею 251,2 кв. м; літ. П (залізнична вагова) загальною площею 61,8 кв. м, суд зазначає наступне.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав па нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі статтею 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Повноваження субєктів державної реєстрації прав визначені статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Скасування записів до Державного реєстру речових прав, вчинені державним реєстратором у порядку та спосіб, передбачений ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оскаржуються у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»).

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що прокурор та позивач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, не довели обставини, викладені в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами у звязку з чим в задоволенні позову суд відмовляє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору, покладаються на прокурора.

Враховуючи викладене та керуючись, статтями 182, 184, 210, 330, 387, 388 Цивільного кодексу України, статтями 9, 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 1, 4, 12, 22, 29, 32-34, 43, 44, 49, 67, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові прокурора відмовити повністю.

Повне рішення складено 13.03.2017 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1