РІШЕННЯ

"06" березня 2017 р.Справа № 921/11/17-г/13
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, вул. Словацького, 6а, м. Кременець Тернопільська область, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, вул. Перемоги, 10, м.Київ 135, Київська область, 01135

до відповідачів: 1. Державного навчального закладу "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", вул. Д. Галицького, 48, м.Збараж, Тернопільська область, 47300

2. Селянського (фермерського) господарства "Колосок", с. Чернихівці, Збаразький район, Тернопільська область, 47370

про визнання недійсними договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р. та додаткового договору №128 від 15.06.2016р.; зобов'язання СФГ "Колосок" звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120), розташовану на території Черниховецької сільської ради, ствердивши передачу земель державної форми власності підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі.

За участю представників:

Прокурора: Фігель Ольга Тадеївна, посвідчення №043853 від 04.08.2016р.

Відповідача 1: не з'явився

Відповідача 2: не з'явився

Учасникам судового процесу під час розгляду справи розяснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 29, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалася.

В судовому засіданні 06.03.2017р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Перший заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідача-1 - Державного навчального закладу "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", до відповідача-2 - Селянського (фермерського) господарства "Колосок" про визнання недійсними договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р. та додаткового договору №128 від 15.06.2016р.; зобов'язання СФГ "Колосок" звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120), розташовану на території Черниховецької сільської ради, ствердивши передачу земель державної форми власності підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі.

Ухвалою суду від 05.01.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд на 13.01.2017р. на 10 год. 30 хв., який в подальшому відповідно до ст.77 ГПК України відкладався та переносився на 27.01.2017р., 03.02.2017р., 06.02.2017р., 17.02.2017р., 27.02.2017р. та на 06.03.2017р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

Ухвалою суду від 27.02.2017р. строк розгляду спору, відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України, за клопотанням прокурора, продовжено на 15 днів.

Представник Прокуратури Тернопільської області в судове засідання з'явилася, повністю підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових обгрунтуваннях (вх.№5936 від 15.02.2017р.), додатково долучила до матеріалів справи акт обстеження стану використання земельних ділянок від 01.03.2017р. в підтвердження перебування в користуванні СФГ "Колосок" земельної ділянки, площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120).

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, у відповідності до ст.ст.64, 77 ГПК України.

18.01.2017р. на електронну адресу, а 23.01.2017р. поштою, від позивача Міністерства освіти і науки України, надійшли письмові пояснення по справі (вх.№4279 від 23.01.2017р.), у яких останнім підтримано заявлені позовні вимоги прокурора, стверджуючи, що ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою підготовкою" в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №296, не звертався до Міністерства освіти і науки України, з питанням щодо погодження оспорюваного договору та дозволу на передачу майна не отримував, у звязку з чим відбулось розпорядження земельною ділянкою державної форми власності неповноважним субєктом.

Відповідач-1 - ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" згідно поданого відзиву на позов (вх.№4607 від 27.01.2017р.) та його представник в попередніх судових засіданнях, позовні вимоги визнає частково в частині визнання недійсними договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р. та додаткового договору №128 від 15.06.2016р., у звязку із непогодженням цих угод із Міністерством освіти і науки України. При цьому просить суд врахувати, що укладення таких договорів було зумовлено необхідністю належного обробітку орних земель, матеріального забезпечення життєдіяльності ДНЗ шляхом реалізації сільськогосподарської продукції, виробленої на умовах, передбачених зазначеними вище угодами, а також здійснення навчального процесу, передбаченого навчальним планом. Також, стверджує, що при підписанні договору №127 від 15.06.2016р. та додаткового договору №128 від 15.06.2016р., акт приймання передачі землі із СФГ "Колосок" не підписувався, оскільки вважалося, що землі підлягають спільному обробітку. Крім того, відповідач-1 підтверджує, що СФГ "Колосок" і на даний час має доступ до використання спірної земельної ділянки. Додатково зазначив, що директором ДНЗ "ТПК ПВФП" надіслано повідомлення СФГ "Колосок" з попередженням про закінчення терміну дії договору 31.12.2016р.

03.03.2017р. від відповідача-2 СФГ "Колосок", на адресу суду надійшов лист (вх.№7052 від 03.03.2017р.), у якому останнім підтверджено, що відповідно до додаткового договору №128 від 15.06.2016р. ДНЗ "ТПК ПВФП" надав, а СФГ "Колосок" прийняло в строкове спільне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га для спільного вирощування сільськогосподарських культур. Фактично земельну ділянку СФГ "Колосок" обробляло самостійно і вирощувало сільськогосподарську продукцію, за що з відповідачем-1 проводились розрахунки в натуральній формі, а саме пшеницею та цукром. Підтверджує, що умови договору ним виконувались добросовісно, а до земельної ділянки площею 33,0073 га на території Черниховецької сільської ради господарство має доступ і на даний час.

Враховуючи, що брати участь в судовому засіданні є правом сторін, передбаченим ст.22 ГПК України, їх участь в судовому засіданні обовязковою не визнавалась, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, а тому суд визнає за можливе розглянути спір за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника прокуратури, господарський суд встановив:

- на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого Збаразькою районною Радою народних депутатів Збаразькому СПТУ-25 м.Збараж, останньому надано у постійне користування 154,2 га землі в межах згідно із планом землекористування для ведення підсобного господарства.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 18.07.2014р. №847 "Про зміни типу та найменування професійно-технічних навчальних закладів України", професійно-технічному училищу №25 м. Збараж Тернопільської області змінено найменування на Державний навчальний заклад "Збаразьке професійно-технічне училище".

Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 31.03.2015р. №382 "Про створення Державного навчального закладу "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", шляхом реорганізації (перетворення) припинено діяльність Державного навчального закладу "Збаразьке професійно-технічне училище". Змінено тип та перейменовано Державний навчальний заклад "Збаразьке професійно-технічне училище" на Державний навчальний заклад "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", який є правонаступником прав та обов'язків Державного навчального закладу "Збаразьке професійно-технічне училище" (п.1.9 Статуту, затвердженого наказом Міністерства і науки України 23.07.2015р №789).

Як зазначено у п.1.1 Статуту, Державний навчальний заклад "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним (професійним) навчальним закладом третього атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Збаразькому районі Тернопільської області №10-1907-99.5-649/2-16 від 02.11.2016р., земельна ділянка, передана в користування Збаразькому ПТУ-25 на підставі вищезазначеного державного акта (а на даний час закріплена на праві постійного користування за ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою"), знаходиться на території пяти сільських рад, в тому числі на території Черниховецької сільської ради 31,0 га, а відповідно до розробленої технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельної ділянки на території Черниховецької сільської ради, її площа становить 33,0073 га.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-014 від 29.12.2014р. вбачається, що земельна ділянка площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120) відноситься до земель сільськогосподарського призначення та надана для дослідних і навчальних цілей, зареєстрована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі (на місцевості), належить "ПТУ №25" та перебуває у державній власності.

- 15.06.2016р. між Державним навчальним закладом "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" та СФГ "Колосок", с. Чернихівці, Збаразького району Тернопільської області (надалі - підприємство), укладено договір про співпрацю №127, яким обумовлено правові взаємовідносини сторін, зокрема організацію спільної діяльності в сфері підготовки робітничих кадрів сільськогосподарського та інших напрямків для задоволення потреб ринку праці; проведення виробничого навчання і виробничої практики учнів та курсантів ДНЗ "ТПК ПВФП" із застосуванням новітніх технологій на сільськогосподарських машинах і устаткуванні вітчизняного і закордонного виробництва, що належать підприємству; спільне використання науково-методичних та матеріально-технічних ресурсів.

За змістом розділу 2 Договору, навчальний заклад зобовязався, серед іншого, забезпечити попередню професійно-теоретичну та професійно-практичну підготовку учнів та курсантів, які направляються на проходження виробничого навчання та виробничої практики; подавати підприємству список учнів та курсантів, які направляються для проходження виробничого навчання; надавати можливість (за потребою) підприємству користуватися матеріально-технічною базою коледжу, навчально-методичним забезпеченням, бібліотекою, гуртожитком та іншими матеріальними ресурсами навчального закладу. Підприємство, зі свого боку, зокрема, зобовязалось: надавати можливість підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації та стажування працівникам, учням та курсантам коледжу; надавати учням та курсантам, за списком, обладнані робочі місця для проходження виробничого навчання і виробничої практики згідно з планом-графіком; надавати коледжу допомогу в проведенні сільськогосподарських робіт на взаємовигідних умовах, передбачених додатковими угодами.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що розподіл прибутків та збитків, повязаних з конкретним видом освітньої та господарської діяльності, визначається окремими підписаними сторонами додатковими договорами та додатками до них, що є невід'ємною частиною даного договору про співпрацю.

В розділі 4 Договору сторони визначили термін дії договору з 15.06.2016р. по 31.12.2016р. При цьому, також передбачили, що у разі, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявила про намір припинити дію договору (додатків), він вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

- також, 15.06.2016р. представниками сторін підписано Додатковий договір №128 до договору про співпрацю, умовами якого визначено, що ДНЗ "ТПК ПВФП" надає, а СФГ "Колосок" приймає в строкове спільне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га для спільного вирощування сільськогосподарських культур.

При цьому, передбачено, що за спільне використання земельної ділянки СФГ "Колосок" бере на себе вартість обробітку земель, посівного матеріалу, збору врожаю, крім того, вносить плату з розрахунку 5 центнерів зерна, 25 кг цукру за 1 гектар, за всю земельну ділянку 16,5 тон зерна, 825 кг цукру. Вказана плата вноситься щорічно до 10 грудня або по потребі навчального закладу.

В розділі "Права та обовязки сторін" Додаткової угоди сторони погодили, що:

- ДНЗ "ТПК ПВФП" має право вимагати від СФГ "Колосок" використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно із цим договором, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та землезбереження родючості грунтів, своєчасного внесення плати і використання земельної ділянки.

- СФГ "Колосок" має право господарювати на землі на власний розсуд, розпоряджатись всією вирощеною продукцією, за винятком зобовязань по даному договору. СФГ "Колосок" в процесі обробітку надає робочі місця для учнів та курсантів коледжу з метою вдосконалення їх практичних навичок у володінні сільськогосподарською технікою вітчизняного і зарубіжного виробництва.

Як стверджує відповідач-1, та підтверджується матеріалами справи, навчальний заклад листом №336 від 19.12.2016р. повідомив СФГ "Колосок" про припинення 31.12.2016р. договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р. (згідно повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано представником СФГ "Колосок" 28.12.2016р.). У зв'язку з чим, суд погоджується з твердженнями відповідача-1 про припинення дії договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р., та відповідно, Додаткового договору №128 від 15.06.2016р. як невід'ємної частини основного договору.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до розяснень, викладених у п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину, не перешкоджає поданню позову про визнання такого договору недійсним.

Звертаючись із даним позовом, перший заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури вказує на те, що: - розпорядження державним майном - земельною ділянкою, наданою ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", відповідно до ч.7 ст.8 Закону України "Про професійно-технічну освіту" відноситься до компетенції Міністерства освіти і науки України як органу виконавчої влади, якому підпорядкований навчальний заклад; - між сторонами по договору утворились інші правовідносини (оренди землі), оскільки укладений договір про спільну діяльність від 15.06.2016р. у встановленому порядку не зареєстрований в органах ДПІ, і спільної діяльності за договором, як такої, не велося, а фактично відбувалось платне користування СФГ "Колосок" земельною ділянкою, наданою в постійне користування ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", для ведення товарного сільгоспвиробництва, всупереч цільовому призначенню. У зв'язку із наведеним, прокурор стверджує, що відбулось розпорядження земельною ділянкою державної форми власності неповноважним субєктом, спірні договори суперечать інтересам держави, не відповідають вимогам законодавства, а саме ст.ст.31, 92, 93, 96 Земельного кодексу України, а також не спрямовані на настання обумовлених ним наслідків, а тому просить визнати їх недійсними на підставі ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобовязання СФГ "Колосок" звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120), розташовану на території Черниховецької сільської ради, ствердивши передачу земель державної форми власності підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі. При цьому, прокурор також зазначає, що Міністерство освіти і науки України, як орган державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у сфері захисту майнових прав, у тому числі земельних, державних навчальних закладів, неналежним чином здійснює захист порушених інтересів держави, оскільки всупереч законодавству України не забезпечило належного використання майна, переданого в управління професійного-технічного навчального закладу, та не вживає заходів до поновлення майнових прав навчальної установи, що і стало підставою для звернення з даним позовом в інтересах держави, спрямованого на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання користування земельною ділянкою державної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Суд, на підставі ст.43 ГПК України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також із угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства (ст.ст.626, 627 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно статті 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

У відповідності до ст.1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Слід зазначити, що в даному випадку стороною оспорюваних договорів є державний навчальний заклад, підпорядкований Міністерству освіти і науки України, діяльність якого регулюється, серед іншого, Законами України "Про освіту", "Про професійно-технічну освіту", "Про управління об'єктами державної власності".

Так, статтею 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" визначено, що управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону суб'єктами управління об'єктами державної власності є, зокрема, Кабінет Міністрів України, міністерства та інші органи виконавчої влади.

Пунктом 20 ч.1 ст.6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" визначено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів.

Відповідно до положень ст.8 Закону України "Про професійно-технічну освіту", до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №296 затверджено Порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном. Пунктами 2, 4 вказаного Порядку, зокрема, передбачено, що субєкт господарювання, що виявив намір укласти договір, подає центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого він належить, звернення щодо погодження укладення договору разом з відповідними документами (згідно наведеного переліку); орган управління подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України узгоджений проект рішення щодо погодження укладення договору разом з документами, зазначеними в абзацах четвертому - шостому пункту 3 цього Порядку.

Наведене свідчить про те, що законодавством визначено особливий порядок укладення договорів про спільну діяльність державними установами (навчальними закладами), предметом яких є використання державного майна, і який передбачає необхідність отримання в уповноваженого органу управління спеціального дозволу (погодження).

Натомість, матеріалами справи підтверджується укладення Державним навчальним закладом "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" оспорюваних договорів №127 та №128 від 15.06.2016р. без відповідного погодження із Міністерством освіти і науки України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, відповідач-1 як постійний користувач земельної ділянки державної форми власності площею 33,0073 га, розташованої на території Черниховецької сільської ради Збаразького району, кадастровий номер :01:001:0120, має право володіти та безпосередньо користуватись такою земельною ділянкою, проте право розпорядження нею належить власнику державі в особі Кабінету Міністрів України через уповноважений орган управління Міністерство освіти і науки України.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що за умовами оспорюваного додаткового договору №128 від 15.06.2016р., передбачалось, що ДНЗ "ТПК ПВФП" надає, а СФГ "Колосок" приймає в строкове спільне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га для спільного вирощування сільськогосподарських культур. При цьому, зазначалось, що СФГ "Колосок" має право господарювати на землі на власний розсуд, розпоряджатись всією вирощеною продукцією, за винятком зобовязань по даному договору; крім того, зобовязане щорічно до 10 грудня або по потребі навчального закладу, вносити плату за використання такої земельної ділянки.

Проаналізувавши правовідносини сторін, що виникли за вищезазначеним договором №128 від 15.06.2016р., суд погоджується із твердженнями прокуратури про те, що такий договір є удаваним правочином, оскільки укладений сторонами з метою приховання іншого правочину, на виконання умов якого фактично були спрямовані їхні зусилля, а саме - договору оренди земельної ділянки.

Статтею 235 ЦК України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як розяснено у п.25 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права і обовязки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним (аналогічна правова позиція викладена у п.3.11 Постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Так, матеріали справи, зокрема довідки ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" №260, №262 від 28.10.2016р., №268 від 31.10.2016р., свідчать про те, що на переданій згідно додаткового договору №128 від 15.06.2016р. земельній ділянці СФГ "Колосок" самостійно вирощує сільськогосподарську продукцію і проводить розрахунки в натуральній формі; лише 2 учні коледжу проходили виробничу практику в СФГ "Колосок" з моменту укладення такого договору.

Крім того, довідкою Збаразького відділення Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №3810/9/1202 від 16.12.2016р. підтверджується, що договір про співпрацю за №127 від 15.06.2016р. в податковому органі не реєструвався.

З наведеного випливає, та підтверджується відповідачами, що за оспорюваними договорами фактично відбулася передача в користування СФГ "Колосок" земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 33,0073 га для вирощування сільськогосподарських культур за встановлену плату на певний строк.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладення оспорюваних правочинів та передання відповідачу-2 в користування на їх виконання земельної ділянки державної форми власності площею 33,0073 га, розташованої на території Черниховецької сільської ради Збаразького району і закріпленої на даний час на праві постійного користування за ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", відбулося з порушенням норм чинного законодавства та без належних на те повноважень у навчального закладу; договори не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст.ст. 92, 93, 96 Земельного кодексу України, суперечать інтересам держави та не спрямовані на настання обумовлених ними наслідків, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ч.ч.1, 2 ст.203, ст.215 ЦК України.

З огляду на викладене, суд визнає позовні вимоги Першого заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури, заявлені в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в частині визнання недійсними договору про співпрацю №127 від 15.06.2016р. та додаткового договору №128 від 15.06.2016р. обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Також, у звязку із визнанням в судовому порядку додаткового договору №128 від 15.06.2016р. недійсним, у СФГ "Колосок" виникає обовязок повернути земельну ділянку, отриману в користування за недійсним правочином, і яка перебуває у користуванні господарства на даний час, що, зокрема підтверджується Актом обстеження стану використання земельних ділянок від 01.03.2017р., складеним комісією за участю голови Збаразької районної державної адміністрації, представників Відділу у Збаразькому районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, Збаразького відділення Кременецької ОДПІ, Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

Таким чином, вимога прокурора про зобовязання відповідача-2 (СФГ "Колосок") звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120), розташовану на території Черниховецької сільської ради, ствердивши передачу земель державної форми власності підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі, також підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір по першій позовній вимозі покладається на відповідачів порівну, по другій вимозі на відповідача-2.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про співпрацю №127 від 15.06.2016р. та додатковий договір №128 від 15.06.2016р, укладені між Державним навчальним закладом "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (вул. Д. Галицького, 48, м.Збараж, Тернопільська область) та Селянським (фермерським) господарством "Колосок" (с. Чернихівці, Збаразький район, Тернопільська область).

3. Зобов'язати Селянське (фермерське) господарство "Колосок" (с. Чернихівці, Збаразький район, Тернопільська область, код 14044641) звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 33,0073 га (кадастровий номер :01:001:0120), розташовану на території Черниховецької сільської ради, ствердивши передачу земель державної форми власності підписанням із Державним навчальним закладом "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (вул. Д. Галицького, 48, м.Збараж, Тернопільська область) відповідного акту приймання-передачі.

4. Стягнути з Державного навчального закладу "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (вул. Д. Галицького, 48, м.Збараж, Тернопільська область, код 02547582) на користь Прокуратури Тернопільської області (м.Тернопіль, вул. Листопадова, 4, код 02910098) 689 грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

5. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Колосок" (с. Чернихівці, Збаразький район, Тернопільська область, код 14044641) на користь Прокуратури Тернопільської області (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4, код 02910098) 2067 грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано "13" березня 2017 року.

Суддя С.Г. Стопник