ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.03.2017 Справа № 905/3586/16

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», м. Донецьк

про визнання договору розірваним з певної дати і стягнення 416 686,81грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_2 - за дов., ОСОБА_3 - паспорт;

відповідача: не з'явився.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» з вимогою про визнання 20.11.2016р. датою дострокового розірвання договору оренди нежитлової будівлі б/н від 01.02.2016р. за ініціативою орендодавця.

Також позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» 416 686,81грн., у тому числі:

- 135 255,00грн. - заборгованості по сплаті орендної плати за період квітень - листопад 2016р.;

- 17 435,96грн. - пені за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 5.02.2016р. до 21.12.2016р. (включно);

- 1 716,93грн. - 3% річних за прострочення орендних платежів за період з 5.02.2016р. до 21.12.2016р(включно).;

- 8 056,05грн. - інфляційних за прострочення орендних платежів за період лютий - листопад 2016р.;

- 842,99грн. - пені за несвоєчасне внесення гарантованого платежу по договору оренди нежилої будівлі б/н від 01.02.2016р.;

- 57,48грн. - 3% річних за несвоєчасне внесення гарантованого платежу по договору оренди нежилої будівлі б/н від 01.02.2016р.;

- 253 322,40грн. - штрафу за невиконання обов'язків по цьому договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нежитлової будівлі від 01.02.2016р. в частині порушення порядку та строків оплати оренди і гарантованого платежу .

Відповідач позов не визнав з посиланням, зокрема, на те, що:

- орендна плата сплачувалась щомісячно, хоча і не у повному обсязі, тобто прострочення в оплаті два місяці підряд не було і підстави для розірвання договору (відмови позивача від договору) відсутні;

- на погашення заборгованості товариством перераховано 135 255,00грн.;

- вимога про стягнення штрафу безпідставна, оскільки договір розірвано не було;

- розрахунок пені позивачем здійснено без дотримання вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України;

- на порушення п.4.2 договору рахунки на оплату орендної плати позивачем надавались не завжди і не завжди своєчасно.

Додатковими поясненнями по суті спору позивач зазначив, зокрема, що:

- позивач свої зобов'язання по виставленню рахунків виконував належним чином, проте, дані документи склалися в одному примірнику, який передавався відповідачу по справі;

- договір оренди від 14.07.2010р., який діяв до 31.01.2016р. має також бути розглянутий судом як доказ по справі, адже в даному договорі визначений розмір гарантованого платежу, який зарахований в рахунок часткового виконання обов'язку відповідача по договору оренди від 01.02.2016р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

01.02.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (орендар) був укладений договір оренди нежитлової будівлі.

Строк дії договору складає 12 місяців з дати передачі об'єкту оренди за актом приймання-передачі (п.7.2 договору).

Відповідно до п.1.1 договору «орендодавець зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування нежитлову будівлю літера «А-1», розташовану за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 9 загальною площею 288,3 кв.м., яке належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу…».

При передачі та поверненні об'єкта оренди складаються акти приймання-передачі та підписуються уповноваженими представниками сторін (п.3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору «орендна плата нараховується починаючи з першого місяця користування об'єктом оренди. На період з першого лютого 2016 року по тридцять перше березня 2016 року включно орендна плата за користування об'єктом оренди складає 75 000,00грн. за місяць оренди за весь об'єкт оренди. Починаючи з 01.04.2016р. по 30.06.2016р. включно орендна плата за користування об'єктом оренди складає 90 000,00грн. за місяць оренди за весь об'єкт оренди. Починаючи з 01.07.2016р. орендна плата встановлюється з урахуванням індексів інфляції за попередні три місяці користування об'єктом оренди офіційно оприлюднених Державним комітетом статистики України, є незмінною протягом кожного наступного кварталу користування об'єктом оренди…».

Сума орендної плати сплачується щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця до 5-го числа за поточний місяць оренди за наданими рахунками. Рахунок на сплату орендної плати надається орендарю до 1-го числа поточного місяця за допомогою факсимільного зв'язку (п.4.2 договору).

Орендар сплачує орендодавцю протягом п'ятнадцяти календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі гарантовану суму у розмірі 90 000,00грн. що підлягає поверненню протягом п'яти календарних днів з моменту повернення об'єкту оренди орендодавцю (п.4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1.1 договору, орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату та відшкодовувати комунальні послуги, послуги зв'язку відповідно до умов розділу 4 договору.

Відповідно до п.5.4.3 договору, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення орендованого майна, якщо орендар не сплачує орендну плату протягом двох місяців.

У випадку несвоєчасної сплати орендної плати, яка визначена в п.4.1 договору, орендар згідно з відповідним законодавством України, сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.6.3.1 договору).

У випадку дострокового розірвання цього договору з боку орендаря в результаті будь-яких обставин в наслідок невиконання своїх обов'язків по цьому договору, орендар сплачує в двотижневий строк орендодавцю на його поточний рахунок штраф у розмірі подвійної місячної орендної плати, яка встановлена в п.4.1 цього договору (п.6.3.3 договору).

У випадку невиконання орендарем обов'язку щодо повернення орендованого майна у разі припинення договору оренди, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю неустойку у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення (п.6.3.4 договору).

У разі дострокового припинення договору орендар зобов'язується у строк 5 робочих днів повернути об'єкт оренди орендодавцю за актом передання-приймання (п.8.2 договору).

Орендодавець має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення орендарем об'єкту оренди, якщо орендар не вносить орендну плату та/або не сплачує витрати за комунальні послуги, визначені розділом 4 цього договору, протягом двох місяців. У такому разі договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору (п.8.6 договору).

На виконання умов договору, орендодавцем була передана, а орендарем прийнята в строкове платне користування нежитлова будівля, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, 9 загальною площею 288,3 кв.м., що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 01.02.2016р.

В порушення умов договору, зокрема розділу 4 договору, відповідачем оплата за користування об'єктом оренди здійснювалась не завжди в повному обсязі (в повному обсязі була оплачена орендна плата тільки за перші 2 місяці), що підтверджено довідкою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», наданою позивачеві, з якої вбачається, що відповідачем оплата здійснювалась щомісячно, але не в тому обсязі, який обумовлений п.4.1 договору, зокрема:

- до 5.02.16р. підлягало сплаті 75 000,00грн., оплачено 11.02.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.03.16р. підлягало сплаті 75 000,00грн., оплачено 03. 03.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.04.16р. підлягало сплаті 90 000,00грн., оплачено 12.04.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.05.16р. підлягало сплаті 90 000,00грн., оплачено 05.05.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.06.16р. підлягало сплаті 90 000,00грн., оплачено 02.06.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.07.16р. підлягало сплаті 93 051,00грн., оплачено 05.07.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.08.16р. підлягало сплаті 93 051,00грн., оплачено 05.08.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.09.16р. підлягало сплаті 93 051,00грн., оплачено 02.09.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.10.16р. підлягало сплаті 93 051,00грн., оплачено 30.09.16р. - 75 000,00грн.;

- до 5.11.16р. підлягало сплаті 93 051,00грн., оплачено 04.11.16р. - 75 000,00грн.

Загалом за період лютий - листопад 2016 року відповідач мав сплатити позивачеві 885 255,00грн., фактично в цей період було сплачено 750 000,00грн., заборгованість станом на кінець листопада 2016 року становила 135 255,00грн., яка відповідачем була погашена 29.12.2016р., що було визнано позивачем під час розгляду справи і підтверджується наданою ним копією платіжного доручення № від 29.12.2016р.

Також відповідно до п.4.3 договору відповідач мав до 16.02.2016р. (включно) перерахувати позивачеві гарантовану суму у розмірі 90 000,00грн., яка фактично була сплачена 01.03. 2016р. частково у сумі 49 950,00грн. і частково сторонами був здійснений взаємозалік у сумі 40 050,00грн. згідно листа відповідача від 03.02.16р. № 95.

З посиланням на не виконання відповідачем в повному обсязі взятих на себе грошових зобов'язань, позивачем на адресу останнього була надіслана вимога б/н від 07.11.2016р. про сплату 332 593,65грн. та повідомлення про відмову від договору.

Відповіддю № 2641 від 7.12.2016р. на вимогу позивача відповідач визнав заборгованість за період з 01.04.2016р. по 07.11.2016р. (без зазначення суми) та запропонував можливість фіксації орендної плати за період з 01.04.2016р. по 07.11.2016р. на рівні, який існував до застосування індексу інфляції за вказаний період без нарахування пені та штрафних санкцій.

Причиною виникнення спору є несвоєчасна та не у повному обсязі, хоча і щомісячна сплата відповідачем орендної плати і різне тлумачення сторонами умов договору, зокрема пунктів 6.3.3 та 6.3.4.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· згідно з положеннями статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк;

· право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України);

· за приписами частини другої статті 762 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 285 Господарського кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму;

· частиною п'ятою статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором;

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до умов укладеного між сторонами договору орендна плата мала сплачуватись щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця до 5-го числа за поточний місяць оренди за наданими рахунками, рахунки на сплату орендної плати мали надаватись орендарю до 1-го числа поточного місяця за допомогою факсимільного зв'язку (п.4.2 договору);

· п.8.6 укладеного між сторонами договору передбачено, що орендодавець має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення орендарем об'єкту оренди, якщо орендар не вносить орендну плату протягом двох місяців. У такому разі договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору;

· відповідач орендну плату сплачував кожного місяця, але не у повному обсязі, тобто не внесення орендної плати протягом двох місяців не було і, як наслідок, підстав для відмови позивача від ; цього договору також не було;

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· загальна сума пені за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 5.02.2016р. до 21.12.2016р. (з урахуванням 6-ти місячного строку обмеження нарахування) становить 16 818,19грн., позивачем заявлена більша сума - 17 435,96грн.;

· загальна сума 3% річних за прострочення орендних платежів за період з 5.02.2016р. до 21.12.2016р. становить 1 764,00грн., позивачем заявлена більша сума - 1 774,41грн.,;

· загальна сума 3% річних за несвоєчасне внесення гарантованого платежу по договору становить 57,48грн., позивачем заявлена така ж сума;

· загальна сума інфляційних за прострочення орендних платежів за період лютий - листопад 2016р. (за повні місяці) становить 6 166,56грн., позивачем заявлена більша сума 8 056,05грн.;

· зауважень щодо розрахунку основної заборгованості з урахуванням здійснених нарахувань і штрафних санкцій відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що:

- вимоги позивача про визнання 20.11.2016р. датою дострокового розірвання договору оренди і стягнення 253 322,40грн. штрафу за невиконання обов'язків по цьому договору не грунтуються на умовах договору і законодавстві та задоволенню не підлягають;

- провадження у справі щодо стягнення 135 255,00грн. заборгованості з орендної плати підлягає припиненню за відсутності предмету спору (відповідачем сума боргу погашена після звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується платіжним дорученням № від 29.12.2016р.);

- позов у частині стягнення 3% річних за прострочення орендних платежів підлягає задоволенню частково у сумі 1 764,00грн.;

- позов у частині стягнення інфляційних за прострочення орендних платежів підлягає задоволенню частково у сумі 6 166,56грн.;

- позов у частині стягнення пені за несвоєчасну сплату орендних платежів підлягає задоволенню частково у сумі 16 818,19грн.;

- позов у частині стягнення 3% річних за несвоєчасне внесення гарантованого платежу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне внесення гарантованого платежу задоволенню не підлягають, оскільки п. 6.3.1 договору нарахування пені передбачене тільки за несвоєчасну сплату орендної плати, яка визначна п.4.1 договору, у той час як внесення гарантованого платежу у розмірі 90 000,00грн. обумовлено п.4.3 договору.

Стосовно вимог позивача про стягнення 253 322,40грн. штрафу за невиконання обов'язків по цьому договору господарський суд зазначає наступне.

Обов'язки орендаря, за невиконання яких передбачена відповідальність, викладені в розділі 6 договору. Так, зокрема, відповідальність орендаря наступає у випадку дострокового розірвання договору з його боку та невиконання обов'язку щодо повернення орендованого майна у разі припинення договору оренди. Такого під час розгляду справи судом не встановлено, тобто не було ні розірвання договору оренди з ініціативи відповідача, ні порушення ним строків повернення орендованого майна у спірний період (в листопаді-грудні 2016р. відповідач не зобов'язаний був повертати об'єкт оренди).

Пунктом 6.3.4 договору передбачена відповідальність орендаря у випадку невиконання орендарем обов'язку щодо повернення орендованого майна у разі припинення договору оренди. Договір оренди, укладений між сторонами, припинений не був і, як наслідок, повертати об'єкт оренди відповідач не був зобов'язаний.

Посилання позивача на лист б/н від 07.11.2016р, у якому він. з посиланням на п.п.5.4.3 та 8.6 договору повідомив відповідача про відмову від договору оренди нежитлової будівлі б/н від 01.02.2016р., судом до уваги не взяте, оскільки відмова позивача від договору не є такою, що ґрунтується на умовах договору і чинному законодавстві.

Посилання позивача на договір оренди від 14.07.2010р., який діяв до 31.01.2016р., є безпідставне, оскільки спірні відносини ніяким чином не пов'язані з цим договором. Та обставина, що частина коштів, яка була переплачена за цим договором і за згодою сторін була зарахована як частина гарантованого платежу за спірним договором не надає позивачеві право посилатись на умови договору оренди, який діяв до 31.01.2016р. і наполягати на тому, щоб суд аналізував умови спірного договору, зокрема п.6.3.3, з урахуванням аналогічних чи подібних умов других договорів.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 625, 759, 761, 762 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, 232, 343 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.43, 49, 82- 85, ст.80 п.11 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (83058, Донецька область, м. Донецьк, вул. Арктики, б.1«В», , п/р 5876 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (61100, АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2 в ПАТ «Сбербанк», МФО 320627, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 16 818,19грн. - пені, 1 821,48грн. - 3% річних, 6 166,56грн. - інфляційних, 2 400,92грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Провадження у справі щодо стягнення 135 255,00грн. заборгованості з орендної плати припинити за відсутності предмете спору.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 10.03.2017р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.