ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 909/623/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТАЛЬ", м. Івано-Франківськ,

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016

у справі № 909/623/16

за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі - Фінансове управління виконавчого комітету Ради), м. Івано-Франківськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТАЛЬ" (далі - Товариство), м. Івано-Франківськ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (далі - Виконавчий комітет Ради), м. Івано-Франківськ,

про визнання договору укладеним.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Фінансове управління виконавчого комітету Ради звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства про: спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього в редакції позивача; визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська між Виконавчим комітетом Ради, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Ради та Товариством в редакції позивача.

Відповідно до заяви позивача (дата реєстрації відділом діловодства суду 06.10.2016 о 10:27 год.) позивач зменшив позовні вимоги в частині розміру пайового внеску, внаслідок чого змінено пункти 3.1, 3.2 запропонованої позивачем редакції договору.

Місцевим господарським судом прийнято заяву позивача до розгляду та розглянуто позовні вимоги згідно даної заяви з посиланням на приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016 зі справи № 909/623/16 (суддя Деделюк Б.В.), яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 (судді Матущак О.І. -головуючий, Дубник О.П., Хабіб М.І.) позов задоволено з посиланням на його обґрунтованість.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду. Скаргу мотивовано порушенням судами попередніх інстанцій у прийнятті судових актів норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Виконавчий комітет Ради просив залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Фінансове управління виконавчого комітету Ради у відзиві просило залишили постанову апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:

- згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт від 09.04.2015 № ІФ 39 Товариство є замовником добудови незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Хіміків, 29 в м. Івано-Франківську. Вид будівництва - реконструкція;

- Фінансове управління виконавчого комітету Ради звернулося до Товариства з листом від 24.06.2016 № 2-15/333, у якому викладено пропозицію (оферта) укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста. До листа додано примірники проекту такого договору з додатком розрахунку розміру пайової участі;

- на пропозицію щодо укладення договору відповіді від Товариства не отримано;

- станом на час звернення позивача з відповідним позовом до суду та розгляду спору в судовому порядку будівництво на вул. Хіміків, 29 в м. Івано-Франківську не завершено та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не здійснювалося.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста укладеним у редакції позивача у судовому порядку.

Згідно з частинами другою, третьою, п'ятою, шостою, восьмою та дев'ятою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, перелік яких є вичерпним.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Івано-Франківською міською радою прийнято Положення "Про пайову участь замовників будівництва (забудовників) мікрорайонів в межах вулиць Бельведерська - П.Орлика - Короля Данила і № 4 на вул. Хіміків - Тролейбусна у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста" (далі - Положення), яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 05.04.2012 № 697-22 та яким визначено порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

У відповідності до пунктів 3.1, 3.2 наведеного Положення останнє поширюється на всіх замовників будівництва (забудовників) мікрорайону, що одержують дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснюють замовлення проектно-кошторисної документації, землевпорядної документації, які закінчили будівництво, будуть чи мають намір щодо забудови земельних ділянок (реконструкції, реконструкції з добудовою і надбудовою) в межах вулиць Бельведерська - П.Орлика - Короля Данила і № 4 на вул. Хіміків - Тролейбусна.

Замовник зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених пунктами 6.6, 6.7 цього Положення.

У разі, якщо після укладення договору відбувається зміна замовника будівництва, то рішення про зміну замовника приймається після укладення нового договору із новим замовником у порядку, передбаченим Положенням, з урахуванням сум пайового внеску, сплачених попереднім замовником. Сплачені попереднім замовником суми пайового внеску не повертаються.

Згідно з пунктами 6.1, 6.2.1, 6.2.2, 1.2-1.3, 1,4, 4.4 вказаного Положення пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до бюджету м. Івано-Франківська коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська у розмірах: 7 % загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд та 4 % загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для житлових будинків.

Замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь.

Для укладання договору про пайову участь замовник зобов'язаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладання договору про пайову участь.

Договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на ім'я першого заступника міського голови.

У разі, якщо замовник будівництва (забудовник) не звернувся про укладення договору та не підписав у встановлені терміни, виконавчий комітет та/або фінансове управління вправі подати позовну заяву про укладення договору у судовому порядку.

Суди попередніх інстанцій у вирішенні спору обґрунтовано виходили з імперативності зазначених норм, оскільки аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на замовника забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті покладено зобов'язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов'язковим.

За змістом положень частини першої статті 173 та частини першої статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною третьою статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (стаття 187 ГК України).

З урахуванням того, що укладення договору про пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська в силу прямої вказівки закону є обов'язком відповідача, від виконання якого він ухиляється; строк, визначений законом для укладення договору пайової участі протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, суди попередніх інстанцій, беручи до уваги те, що у запропонована позивачем редакції договору відповідає типовому договору відповідно до Положення, у ній враховано часткову оплату коштів пайової участі попереднім замовником будівництва, у зв'язку з чим відсутні порушенні прав Товариства як замовника добудови незавершеного будівництва при укладенні договору, - дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо посилання скаржника на допущені місцевим господарським судом порушення норм процесуального права у прийнятті заяви, якою позивачем зменшено позовні вимоги (у той час як зменшено може бути виключно розмір вимог майнового характеру), то останні Вищим господарським судом України відхиляються, оскільки в силу приписів частини четвертої статті 22 ГПК України позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. Місцевий господарський суд перейшов до розгляд справи по суті у судовому засіданні 06.10.2016 (згідно з протоколом судового засідання), а відповідну заяву, якою фактично змінено предмет позову, подано позивачем 06.10.2016 о 10:27 год. (згідно з вхідним штампом суду), тобто до початку розгляду справи по суті, у зв'язку з чим відповідна заява позивача на законних підставах прийнята судом до розгляду.

Посилання позивача у наведеній заяві на інше законодавство, ніж було зазначено у позовній заяві (в частині), не змінює предмет і підставу позову.

Укладений договір про пайову участь з попереднім замовником будівництва (який втратив відповідний статус внаслідок відчуження об'єкта незавершеного будівництва на користь Товариства та набуття статусу замовника Товариством), не звільняє останнього, як замовника добудови, від укладення відповідного договору з урахуванням приписів статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пунктів 3.1, 3.2 Положення.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 зі справи № 909/623/16 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТАЛЬ" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець