ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017р. Справа№ 914/203/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. при секретарі Кияк І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНУР Конструкціон Інтернешнл», м. Київ

до відповідача: Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного підприємства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м. Львів

за участю тертьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення 5 067 153,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність від 30.12.2016 р.)

від відповідача: не зявився

від третьої особи: ОСОБА_2 - представник (довіреність від 10.01.2017 р.)

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» подано позов до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного підприємства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за участю третьої особи особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Львівській області про стягнення 5067153,00 грн. заборгованості за надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення Т1419 Миколаїв-Жидачів-Калуш.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.02.2017 року порушено провадження у справі, залучено Службу автомобільних доріг у Львівській області до участі у справі в якості тертьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи призначено на 23.01.2017 року.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 23.01.2017 р.

Позивач участь повноважного представника у судове засідання забезпечив, позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору №1-МЖК на надання послуг (виконання робіт) з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення Т1419 Миколаїв-Жидачів-Калуш не здійснив оплати за виконані роботи, у звязку з чим позивач просить стягнути заборгованість сумі 5067153,00 грн.

Відповідач участі повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався, хоч належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи у судовому засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 13.03.2017 р. представник третьої особи надав клопотання (вх.№9862/17) у якому зазначає, що третьою особою як замовником за договором №1-МЖК від 30.12.2015 р. виконано усі зобовязання перед субпідрядником, в тому числі фінансові, оскільки Службою автомобільних доріг у Л/о, як замовником за договором №22-03/15 від 30.03.2015 р. про закупівлю послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області було прийнято та оплачено підряднику виконані роботи по договору, в тому числі роботи виконанні на ділянці дороги Т-14-19 Миколаїв-Жидачів-Калуш км 0+085-18+430, км 22+120-52+264, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та платіжним дорученням № 373 від 29.12.2015 р. на суму 5067153,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив участі свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

30 грудня 2015 року між Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (генпідрядник, відповідач у справі та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» (субпідрядник, позивач у справі) було укладено договір № 1-МЖК на надання послуг (виконання робіт) з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення Т1419 Микалаїв-Жидачів-Калуш (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязується виконати роботи з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення Т-1419 Миколаїв-Жидачів-Калуш (надалі роботи), а генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до п.1,2 договору склад та обсяг робіт, що доручаються субпідряднику визначається згідно дефектного акту, який затверджений Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник, третя особа у справі) та проектно-кошторисною документацією у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Договірна ціна, згідно із п. 3.1. договору, становить 5 067 153,00 грн., в т.ч. ПДВ 844 526,00 грн.).

Фінансування робіт, відповідно до п.3.3. договору, здійснюється за рахунок державних коштів Служби автомобільних доріг у Львівській області (замовник).

Згідно із п.4.3. договору здача-приймання закінчення робіт (обєкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача - приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та підписується уповноваженою особою філії за якою, згідно ДГ закріплена дана ділянка дороги (філія «Стрийська ДЕД»).

На виконання умов договору позивач (субпідрядник) виконав взяті на себе зобовязання, а відповідачем (генпідрядником) прийняті дані роботи, що підтверджується підписаним представниками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 р. (форма КБ-3) на суму 5067153,00 грн. без жодних зауважень.

Згідно з п.4.1. договору розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюється шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після одержання від субпідрядника рахунку на оплату та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених п. 4.2. договору та виключно після отримання повного розрахунку в межах фінансування від замовника.

За приписами п.п. 6.1.1. п. 6.1. договору генпідрядник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконанні та прийняті згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3).

Судом встановлено, що Службою автомобільних доріг у Львівській області, як замовником, та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна «Автомобільні дороги України», як підрядник, було укладено договір №22-03/15 від 30.03.2015 р. на закупівлю послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області, відповідно до умов якого підрядник зобовязувався у 2015 р. надати послуги поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області (до переліку яких також входить ділянка дороги Т14-19 Миколаїв-Жидачів-Калуш км 0+085-18+430, км 22+120-52+264), а замовник прийняти і оплатити такі послуги в межах затверджених фінансових планів та фактичного отримання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 7.4.1 вказаного договору підрядник при виробничій необхідності залучає субпідрядні організації.

Замовником, було прийнято та оплачено підряднику виконані роботи по договору № 22-03/15 від 30.03.2015 р., в тому числі роботи виконанні на ділянці дороги Львівської області Т14-19 Миколаїв-Жидачів-Калуш 0+085-18+430 км, 22+120-52+264 км, що підтверджується платіжним дорученням № 373 від 29.12.2015 р. за виконанні роботи з поточного дрібного ремонту а/д д/зн Микол-Жид-Калуш на суму 5067153,00 грн. (копія якого знаходиться в матеріалах справи).

Таким чином, Службою автомобільних доріг у Львівській області, як замовником, виконано усі зобовязання перед підрядником, в тому числі фінансові, за договором надання послуг з поточного дрібного ремонту, в тому числі ділянки автомобільної дороги Т14-19 Миколаїв-Жидачів-Калуш км 0+085-18+430, км 22+120-52+264). Загальна сума сплачених коштів склала 5067153,00 грн.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав повний розрахунок в межах фінансування від замовника (п. 3.3. договору №1-МЖК від 30.12.2015 р.) на суму 5 067 153,00 грн.

Відповідно у відповідача виник обовязок оплати виконаних робіт згідно з актом виконаних робіт за грудень 2015р., довідки про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2015 р. в розмірі 5 067 153,00 грн.

Отже, обовязок оплати за даним актом виник у відповідача після підписання акту (форма №КБ-2в) і довідка про (форма №КБ-3) за грудень 2015 року згідно п. 4.1. договору.

Проте, у звязку з невиконанням відповідачем умов договору щодо оплати виконаних робіт згідно з п. 4.1., п. 6.1.1. договору №1-МЖК від 30.12.2015 р. позивач 07.12.2016 р. направив відповідачу вимогу від 06.12.2016 р. з проханням оплати існуючої заборгованості в сумі 5067153,00 грн., проте з інформації з електронного серверу Укрпошти адресат документа не отримав документ під час доставки і 12.12.2016 р. обєктом поштового звязку Львів-53 повторно було направлено повідомлення про надходження на його адресу поштового відправлення. проте вимогу відповідач не отримав, вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Відповідно до п.3 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 р. за №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» ухилення боржника від одержання на підприємстві звязку листа, що містив вимогу про виконання грошового зобовязання (відмова від його прийняття, незявлення на зазначене підприємство після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або іншого листа) не дає підстав вважати вимогу непредявленою

Доказів часткового чи повного погашення відповідачем заборгованості перед позивачем станом на день розгляду справи суду не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу наданих послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору субпідряду №1-МЖК від 30.12.2015 р.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Положення ст. 838 Цивільного кодексу України надають підряднику право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настання цієї події.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

При цьому умови укладеного між сторонами договору у п.4.1. містять строк оплати виконаних позивачем робіт.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем своїх зобовязань за договором, що зокрема, вбачається з акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3) за грудень 2015 року на суму 5 067 153,00 грн., підписаних сторонами та скріплених печатками без жодних застережень.

З врахуванням вище наведено, суд дійшов висновку, що відповідач, після підписання акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт не надав доказів належного виконання умов п.4.1 договору.

Констатуючи ту обставину, що ціна договору складає 5 067 153,00 грн., третя особа перерахувала відповідачу 5067153,00 грн., за поточний дрібний ремонт дороги, позивачем виставлені акти на суму 5067153,00 грн., незважаючи на вимогу позивача про необхідність оплати заборгованості, яка залишена без розгляду, неподання відповідачем доказів оплати заборгованості після підписання акту виконаних робіт, відповідно до п.4.1. договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості розмірі 5067153,00 грн. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м.Львів, вул.В.Великого, 54; ідентифікаційний код 31978981) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» (03039, м.Київ, вул.Саперно-Слобідська, буд. 22, літ. А, нежитлове приміщення з № 1 по № 14 групи приміщень №309; ідентифікаційний код 32851616) 5 067 153,00 грн. заборгованості та 76 007,29 грн. понесених витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати, відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 13.03.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 17.03.2017 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.