РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017№910/24005/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/24005/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лоджістик Трейд», м. Київ,

до приватного підприємства «Мєга-Вуд», м. Київ,

про стягнення 288 431,60 грн.,

за участю представників:

позивача - Аветисяна А.А. (довіреність від 22.12.2015 №б/н);

відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лоджістик Трейд» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного підприємства «Мєга-Вуд» (далі - Підприємство): 282 200 грн. основного боргу, що виник в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортно-експедиційного обслуговування вантажів від 27.04.2015 №75ЕЛТ/2015 (далі - Договір); 5 628,54 грн. пені; 603,06 грн. відсотків за користування грошовими коштами, а всього 288 431,60 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 03.03.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке: позивачем до позову долучено додатки, неналежним чином засвідчені, оскільки жодна копія документу не містить назви посади особи, яка її засвідчує, її ініціали та прізвище, дати засвідчення копії; згідно з актами виконаних робіт (наданих послуг) від 31.10.2015 №3-75ЕЛТ/15 і від 30.11.2015 №4-75ЕЛТ/15, особою, яка брала участь у здійсненні господарських операцій, є директор позивача ОСОБА_3, прізвище та ініціали якого зазначені в акті, проте його підпис візуально відрізняється від підпису директора позивача, яким скріплено Договір; акт та додаток до нього підписаний директором позивача ОСОБА_3, проте виникають сумніви щодо справжності його підпису; відповідач не конкретизує, якими саме первинними документами підтверджується заборгованість у сумі 282 200 грн.; позивачем не надано жодної заявки, додаткової угоди на перевезення, які є невід'ємними частинами Договору, та надано лише додаток №2.

Представник відповідача у судове засідання 06.03.2017 не з'явився, 03.03.2017 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника у відрядженні.

Представник позивача заперечив проти відкладення розгляду справи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 06.03.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України) з огляду на таке:

- про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 06.03.2017, відповідача було повідомлено 16.02.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень за юридичною адресою відповідача;

- відповідно до частин першої і третьої статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації;

- відповідач, маючи достатньо часу для підготовки до судового засідання, у разі неможливості участі його представника у судовому засіданні не був позбавлений права надати довіреність іншій особі для представлення інтересів відповідача у справі №910/24005/16;

- разом з тим, у підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача у судовому засіданні 06.03.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 Товариством (експедитор) і Підприємством (клієнт) укладено Договір, за умовами якого:

- клієнт доручає, а експедитор за плату, за дорученням клієнта і за його рахунок організовує транспортно-експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта і порожнього транспорту при їх перевезенні територією України та інших країн (пункт 1.1 Договору);

- експедитор зобов'язаний:

надати рекомендації з формулювань транспортних умов для укладання контрактів та консультації з вибору раціональних маршрутів прямування вантажів клієнта (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору);

узгоджувати з учасниками перевізного процесу вартість транспортування вантажів клієнта, залежно від роду і об'єму вантажу, оплачувати з отриманої від клієнта суми грошових коштів провізні та інші пов'язані з транспортуванням платежі (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 Договору);

- клієнт зобов'язаний:

надсилати заявки на перевезення, відвантаження та переадресування вантажів за 5 (п'ять) робочих днів до початку перевезення (відвантаження, переадресування) або прибуття вагонів на станцію переадресування (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

оплатити вартість послуг експедитора за Договором та відшкодувати вартість усіх передбачених платежів, у тому числі і за декларуванням, страховій премії, якщо дане перевезення, вантаж або рухомий склад були застраховані, а також відшкодувати всі понесені експедитором збитки або завдану останньому матеріальну шкоду (підпункт 2.2.8 пункту 2.2 Договору);

з метою належного виконання, юридичного та бухгалтерського оформлення Договору підписати всі надані експедитором документи (додатки, акти виконаних робіт та інші) (підпункт 2.2.9 пункту 2.2 Договору);

- клієнт здійснює на розрахунковий рахунок експедитора 100% попередню оплату вартості перевезення і транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, суми страхової премії, якщо перевезення, вантаж або рухомий склад застраховані, вартості митно-брокерських послуг, або за інших погоджених сторонами в установленому Договором порядку послуг на підставі рахунків експедитора, не менш ніж за 5 (п'ять) банківських днів до дати початку перевезення; попередня оплата вважається здійсненою належним чином в день надходження коштів на банківський рахунок експедитора в повному обсязі (пункт 3.3 Договору);

- у разі, якщо за згодою експедитора перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100% попередньої оплати в порядку пункту 3.3 Договору, клієнт повинен провести 100% оплату за фактичне завантаження вагонів, що здійснюється згідно з Договором, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати початку перевезення певної партії вантажу (пункт 3.4 Договору);

- у разі прострочення платежів клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національно банку України (далі - НБУ) від суми заборгованості за кожен день такого прострочення, а також 3% річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (пункт 4.6 Договору);

- обсяг наданих експедитором та прийнятих клієнтом послуг остаточно узгоджується сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг); клієнт підписує наданий експедитором акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту його отримання або направляє протягом зазначеного строку на адресу експедитора претензію з аргументованою відмовою від підписання такого акта; у випадку відмови клієнта від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) і неподання на адресу експедитора претензії в обумовлений строк акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) вважається підписаним клієнтом і повністю з ним узгодженим, а послуги за цим актом - такими, що були виконані експедитором належним чином та в передбачений Договором додатками до Договору або заявкою строк (пункт 5.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2015, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань; у тих випадках, коли перевезення заявленого вантажу клієнтом розпочато в межах терміну дії Договору, а закінчується після 31.12.2015, дія Договору автоматично продовжується на весь період перевезення даного вантажу (пункт 7.1 Договору);

- якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору не зробить письмової заяви про припинення дії Договору, Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах (пункт 7.2 Договору).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини першої статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Частиною тринадцятою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 932 ЦК України експедитор має право залучати до виконання своїх обов'язків інших осіб.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору було виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 1 903 713,97 грн. (з урахуванням акта-коригування від 08.06.2016 №1/9-75ЕЛТ/15), що підтверджується такими актами виконаних робіт (наданих послуг): від 31.10.2015 №3-75ЕЛТ/15 на суму 247 438,80 грн.; від 30.11.2015 №4-75ЕЛТ/15 на суму 536 279,94 грн.; від 31.12.2015 №5-75ЕЛТ/15 на суму 397 851,30 грн.; від 31.01.2016 №6-75ЕЛТ/15 на суму 98 054,46 грн.; від 29.02.2016 №7-75ЕЛТ/15 на суму 231 734,16 грн.; від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 на суму 184 631,58 грн.; від 30.04.2016 №9-75ЕЛТ/15 на суму 207 723,73 грн.

Вказані акти виконаних робіт (наданих послуг) було підписано уповноваженими представники сторін та скріплено печатками юридичних осіб, що свідчить про те, що позивачем було надано відповідачу послуги, а відповідачем прийнято їх без будь-яких зауважень та претензій.

Проте подані позивачем копії актів виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2015 №1-75ЕЛТ/15 на суму 168 729,43 грн. і від 30.09.2015 №2-75ЕЛТ/15 на суму 395 295,07 грн. не підписані відповідачем.

Слід також зазначити, що в матеріалах справи не міститься доказів надіслання таких актів виконаних робіт (наданих послуг) на адресу відповідача.

Разом з тим, згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, подані позивачем акти виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2015 №1-75ЕЛТ/15 і від 30.09.2015 №2-75ЕЛТ/15 не є належним доказом надання послуг.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з попередніми оплатами, здійсненими відповідачем, про що зазначено в актах виконаних робіт (наданих послуг), Підприємство сплатило позивачу 1 721 000 грн.

16.11.2016 позивачем було надіслано відповідачу лист від 14.11.2016 №1411/2016-1, яким вимагалося оплатити заборгованість у сумі 285 000 грн. Надіслання вказаного листа підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист від 16.11.2016. Відповідно до інформації з офіційного сайту українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» лист від 14.11.2016 №1411/2016-1 відповідачем отримано 23.11.2016.

Відповідач відповіді на вказаний лист позивачу не надіслав.

Разом з тим, 20.10.2016 на суму 10 000 грн., 01.12.2016 на суму 700 грн., 06.12.2016 на суму 600 грн., 13.12.2016 на суму 500 грн. і 20.12.2016 на суму 1 000 грн., а всього 12 800 грн., відповідачем було частково оплачено позивачу заборгованість.

Отже, відповідач, отримавши від позивача послуги (за підписаними належним чином актами), не виконав умови Договору та не здійснив їх повну оплату, у зв'язку з чим у Підприємства виникла заборгованість перед Товариством, а тому стягненню з відповідача підлягає 169 913,97 грн. (1 903 713,97 грн. (загальна вартість наданих послуг) - 1 721 000 грн. (попередня оплата послуг) - 12 800 грн. (часткова оплата, після підписання актів виконаних робіт)) основної заборгованості.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 5 628,54 грн. пені за період з 01.12.2016 по 26.12.2016.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.6 Договору встановлено, що у разі прострочення платежів клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення, а також 3% річних в порядку статті 625 ЦК України.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені та період її нарахування, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що він неправильний.

Так, позивачем не враховано, що частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте позивачем у розрахунку суми пені не враховані зазначені приписи ГК України.

Крім того, визначаючи період нарахування суми пені, позивач застосовує приписи частини другої статті 530 ЦК України, якою визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте пунктом 3.4 Договору передбачено, що у разі, якщо за згодою експедитора, перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100% попередньої оплати в порядку пункту 3.3 Договору, клієнт повинен провести 100% оплату за фактичне завантаження вагонів, що здійснюється згідно з Договором, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати початку перевезення певної партії вантажу.

Отже, сума пені за наведені судом періоди нарахування становить:

з 05.11.2015 (дата відправки - 31.10.2015 (вагон №60422177); оскільки 31.10.2015 і 01.11.2015 вихідні, то останнім днем доплати 8 299,86 грн. за актом від 31.10.2015 №3-75ЕЛТ/2015 є 04.11.2015) по 05.05.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 1 809,24 грн.;

з 06.01.2016 (дата відправки - 30.12.2015 (вагон №67701250); оскільки 01.01.2016, 02.01.2016 і 03.01.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 15 649,48 грн. за актом від 31.12.2015 №5-75ЕЛТ/15 є 05.01.2016) по 06.07.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 3 196,17 грн.;

з 07.01.2016 (дата відправки - 31.12.2015 (вагони №66708520 і №66923673); оскільки 01.01.2016, 02.01.2016 і 03.01.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 32 201,82 грн. за актом від 31.12.2015 №5-75ЕЛТ/15 є 05.01.2016) по 07.07.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 6 567,06 грн.;

з 10.03.2016 (дата відправки - 03.03.2016 (вагон №66937822); оскільки 05.03.2016, 06.03.2016 і 08.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 11 925,86 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 09.03.2016) по 10.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 2 199,12 грн.;

з 11.03.2016 (дата відправки - 04.03.2016 (вагони №68403062 і №66631623); оскільки 05.03.2016, 06.03.2016 і 08.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 32 201,82 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 10.03.2016) по 11.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 5 926,54 грн.;

з 17.03.2016 (дата відправки - 12.03.2016 (вагон №65297244); оскільки 12.03.2016 і 13.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 16 463,16 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 16.03.2016) по 17.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 2 993,96 грн.;

з 22.03.2016 (дата відправки - 16.03.2016 (вагон №67379248); оскільки 19.03.2016 і 20.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 16 463,16 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 21.03.2016) по 21.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 2 948,97 грн.;

з 29.03.2016 (дата відправки - 23.03.2016 (вагон №65499501); оскільки 26.03.2016 і 27.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 16 463,16 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 28.03.2016) по 29.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 2 918,39 грн.;

з 30.03.2016 (дата відправки - 24.03.2016 (вагони №62554654 і №66936873); оскільки 26.03.2016 і 27.03.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 33 653,34 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 29.03.2016) по 30.09.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 5 952,78 грн.;

з 06.04.2016 (дата відправки - 31.03.2016 (вагон №60374964); оскільки 02.04.2016 і 03.04.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 17 461,08 грн. за актом від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 є 05.04.2016) по 06.10.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 3 027,54 грн.;

з 05.05.2016 (дата відправки - 28.04.2016 (вагон №67876359); оскільки 30.04.2016, 01.05.2016 і 02.05.2016 вихідні дні, то останнім днем доплати 2 638,89 за актом від 30.04.2016 №9-75ЕЛТ/15 (з урахуванням акта-коригування від 08.06.2016 №1/9-75ЕЛТ/15) є 04.05.2016) по 05.11.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) - 434,77 грн.

Таким чином, сума пені становить 37 974,54 грн.

Разом з тим, оскільки суд не може починати розрахунки з дати ранішої, ніж визначена позивачем, а позивачем при розрахунку періодів пені не враховано приписів частиною шостою статті 232 ГК України, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 628,54 грн. пені.

Що ж до стягнення 603,06 грн. відсотків за користування грошовими коштами, то слід зазначити таке.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що позивач, розраховуючи суму 3% річних, зазначає її як проценти за користування коштами, проте у розрахунку керується статтею 625 ЦК України, тому правовою природою суми 603,06 грн. є саме 3% річних, а не проценти за користування коштами.

Частиною першою статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач просить стягнути з відповідача 603,06 грн. 3% річних за період з 01.12.2016 по 26.12.2016.

Судом перевірено розрахунок 3% річних і періоду їх нарахування, та встановлено, що вони неправильні.

Так, початками нарахування 3% річних є тіж самі дати, які встановлені судом для пені. Проте, оскільки суд не може починати розрахунки з дати ранішої, ніж визначена позивачем, то суд погоджується з визначеним позивам періодом.

За перерахунком суду сума 3% річних становить 363,10 грн. і підлягає стягненню з відповідача; у стягненні ж решти суми (239,96 грн.) 3% річних слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Мєга-Вуд» (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8; ідентифікаційний код 37508561) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лоджістик Трейд» (01135, м. Київ, вул. Чорновола, 20, офіс 203; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Горького, 157, оф. 1; ідентифікаційний код 39353364): 169 913 (сто шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. 97 коп. заборгованості; 363 (триста шістдесят три) грн. 10 коп. 3% річних і 2 554 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 15 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2017.

Суддя О. Марченко