РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017Справа №910/1222/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" Печерська районна в місті Києві адміністрація
простягнення 544870,31 грн.
представники:
від позивача: Фернега І.В. (довіреність №432-50 від 04.01.2017р.);
від відповідача: третьої особи: Кобзар Л.І. (довіреність б/н від 03.02.2017р.); не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (надалі - відповідач) про стягнення 544870,31 грн. заборгованості з орендної плати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за №41/601 від 19.05.2014р. належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати орендних платежів, окрім того, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором сторонами 03.06.2016р. укладено договір реструктуризації заборгованості з орендної плати №13/06-01, який відповідачем також порушено та не сплачено розстрочений борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017р. порушено провадження у справі №910/1222/17, розгляд справи призначено на 15.02.2017р. та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Печерську районну в місті Києві адміністрацію.

13.02.2017р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2017р. задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 06.03.2017р.

02.03.2017р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано письмові пояснення у справі.

03.03.2017р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником відповідача подано відзив на позов. Відповідно до якого, позиція відповідача полягає в тому, що строк виконання обов'язку щодо сплати орендних платежів у останнього не настав, у зв'язку з ненаправленням позивачем рахунків на сплату орендних платежів.

Позивач у судовому засіданні 06.03.2017р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві, також вказував на те, що оскільки договір реструктуризації не містить посилань на договір оренди, то відповідно дані вимоги повинні розглядатись в окремому позовному провадженні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд відзначає наступне.

Предметом даного позову є вимога про захист майнових прав, порушених внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за №41/601 від 19.05.2014р. та договором реструктуризації заборгованості з орендної плати №13/06-01 від 03.06.2016р.

Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу).

Порушення правил об'єднання позовних вимог має наслідком повернення судом позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

У п. 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. зазначено, що якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п.

При цьому, якщо порушення об'єднання позовних вимог господарським судом м. Києва виявлено вже після порушення провадження у справі, а тому позовні вимоги позивача підлягають розгляду по-суті, що не суперечить позиції викладеній у п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Якщо передбачені у пунктах 2, 3, 4, 5 і 6 частини першої статті 63 ГПК підстави повернення позовної заяви виявлено господарським судом після прийняття позовної заяви до розгляду, справа підлягає розглядові по суті. У разі необхідності розгляд справи може бути відкладено (стаття 77 ГПК), зокрема, з метою: одержання необхідних доказів чи обґрунтованого розрахунку стягуваної (оспорюваної) суми; надіслання відповідачеві чи іншим особам, які беруть участь у справі, копій позовних матеріалів. Повне найменування і поштові адреси сторін може бути з'ясовано безпосередньо у судовому засіданні. Не сплачені у встановленому порядку та розмірі суми судового збору можливо стягнути за результатами розгляду справи (п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Оскільки об'єднання позовних вимог не перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та не утруднить вирішення спору, позовні вимоги підлягають розгляду по-суті.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини щодо розумності строку розгляду справи та враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/1222/17.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.05.2014р. між Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією (надалі - третя особа, орендодавець), Комунальним підприємством Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (надалі - Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (надалі - ТОВ "Альтарес Плюс", орендар) було укладено договір №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір оренди), на підставі якого орендодавцем передано у строкове платне користування орендарю нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3 для розміщення офісу.

Відповідно до пп. 2.1, 2.2, 2.3 договору оренди об'єктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 93,5 кв.м.; вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 30.06.2013р. становить 1375 650,00 грн. без ПДВ; об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва".

За умовами п. 3.1 договору оренди за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011р. № 34/6250, або за результатами конкурсу та на дату підписання договору становить 287,25 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 26 858,00 грн.

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за травень 2014 року складає 273 грн. 26 коп. на місяць. Разом: 27131 грн. 26 коп. ПДВ: 5426 грн. 25 коп. Загальна сума до сплати становить: 32557,51 грн.

В пункті 3.2 договору оренди сторони визначили, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4 договору).

Відповідно до п.3.6 договору оренди орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Пунктом 4.2 договору оренди визначено обов'язок орендаря своєчасно та у повному обсязі вносити орендні платежі.

Відповідно до п. 9.1 договору оренди цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 19.05.2014р. до 17.05.2017р.

На виконання умов договору 19.06.2014р. між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди площею 93,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення - загальною площею 93,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами відповідач користувався майном в період з 19.06.2014р. по 31.12.2016р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. по справі №910/27734/15, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати за період лютий - жовтень 2015 року в розмірі 271538,65 грн.

Позивач зазначає, що 02.06.2016р. відповідачем сплачено на рахунок позивача заборгованість стягнуту Київським апеляційним господарським судом по справі №910/27734/15 за період лютий - жовтень 2015 року в розмірі 271538,65 грн.

Оскільки відповідачем постійно порушувались умови договору щодо своєчасної сплати орендних платежів у ТОВ "Альтарес Плюс" за період з листопад 2015року по червень 2016 року виникла заборгованість в розмірі 439368,61 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.06.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір реструктуризації заборгованості №13/06-01, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з орендної плати, яка утворилася станом на 01.06.2016р. на суму 439368,56 грн. на термін з 01.07.2016р. до 31.12.2016р., у тому числі:

Липень 2016 року 73228,10 грн.

Серпень 2016року 73228,10 грн.

Вересень 2016 року 73228,10 грн.

Жовтень 2016 року 73228,10 грн.

Листопад 2016 року 73228,10 грн.

Грудень 2016 року 73228,10 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору реструктуризації заборгованості №13/06-01 від 13.06.2016р. належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повної та своєчасної сплати платежів: відповідачем оплачено 29.07.2016р. суму 73228,10 грн. - платіж за липень 2016р.; 30.08.2016р. суму 73228,10 грн. - платіж за серпень 2016р. та 10.10.2016р. суму 73228,10 грн. - платіж за вересень 2016р.

Не оплаченими залишились наступні платежі: у жовтні 2016 року на суму 73228,10 грн., у листопаді 2016 року на суму 73228,10 грн. та грудні 2016 року на суму 73228,10 грн., а всього на суму 219684,30 грн.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем також порушено умови договору оренди щодо сплати орендних платежів за період з 01.07.2016р. по 31.12.2016р. у розмірі 325186,00 грн.

При цьому, факт користування орендованим майном відповідачем у період 01.07.2016р. по 31.12.2016р. включно матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог п. 3.6. договору відповідач зобов'язаний оплачувати орендні платежі до 20 числа поточного місяця не залежно від наслідків його господарської діяльності.

За умовами п. 3.1 договору оренди за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011р. № 34/6250, або за результатами конкурсу та на дату підписання договору становить 287,25 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 26 858,00 грн.

При цьому, з урахуванням п. 3.2 договору оренди, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Відповідно до п. 11 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, розмір місячної орендної плати за перший місяць після укладання договору оренди (крім передачі в оренду на конкурсних засадах) чи перегляд розміру орендної плати розраховується за формулою: Опл.міс1. = Опл.р / 12 х Іп.р. х Ім1., де Опл.р. - річна орендна плата, визначена за цією Методикою, грн; Іп.р - індекс інфляції за період з дати незалежної оцінки майна до дати укладання договору або перегляду розміру орендної плати; Ім1. - індекс інфляції за перший місяць оренди.

Згідно з п. 13 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, розмір місячної орендної плати за наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи умови п. 3.2 та п. 3.6. договору відповідно до п. 11 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, відповідач повинен був сплатити на користь позивача орендну плату:

за липень 2016 року у строк до 20.07.2016р. в розмірі 54197,66 грн.;

за серпень 2016 року у строк до 20.08.2016р. в розмірі 54197,66 грн.;

за вересень 2016 року у строк до 20.09.2016р. в розмірі 54197,66 грн.;

за жовтень 2016 року у строк до 20.10.2016р. в розмірі 54197,66 грн.;

за листопад 2016 року у строк до 20.11.2016р. в розмірі 54197,68 грн.;

за грудень 2016 року у строк до 20.12.2016р. в розмірі 54197,69 грн.

Таким чином, згідно розрахунку суду, здійсненого відповідно до Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, за період користування майном за період з 01.07.2016р. по 31.12.2016р., сума заборгованості по орендним платежам становить 325186,01 грн.

При цьому, розмір заборгованості відповідача підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості по орендній платі між КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" та ТОВ "Альтарес Плюс".

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів на користь позивача за договором оренди від 19.05.2014р. в розмірі 325186,01 грн. та за договором реструктуризації заборгованості від 13.06.2016р. у розмірі 219684,30 грн.

За таких обставин, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати орендних платежів за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за №41/601 від 19.05.2014р. у розмірі 325186,01 грн. та за договором договір реструктуризації заборгованості з орендної плати №13/06-01 від 13.06.2016р. у розмірі 219684,30 грн. та не спростував заявлених позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому позовні позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, доводи відповідача стосовно того, що у зв'язку із тим, що позивачем не направлялись рахунки на сплату орендних платежів, отже відповідач не мав можливості виконати та перерахувати орендні платежі на умовах, визначених договором оренди, у зв'язку з чим обов'язок відповідача по сплаті орендних платежів не настав, господарський суд вважає необґрунтованими, оскільки договором взагалі не передбачено обов'язку позивача щодо виготовлення та направлення на адресу відповідача рахунків на оплату орендних платежів, тоді як відповідно до вимог п. 3.6. договору відповідач зобов'язаний оплачувати орендні платежі до 20 числа поточного місяця не залежно від наслідків його господарської діяльності, тобто умовами договору передбачено саме обов'язок відповідача у визначений договором строк оплачувати орендні платежі не залежно від направлення позивачем рахунків на сплату орендних платежів.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (01042, м. Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 4/6, офіс 702; ідентифікаційний код 34692320) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01020, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, будинок 7; ідентифікаційний код 35692211) заборгованість за договором оренди у розмірі 325186 (триста двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 01 коп.; заборгованість за договором реструктуризації заборгованості в розмірі 219684 (двісті дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп.; судовий збір у розмірі 8173 (вісім тисяч сто сімдесят три) грн. 05 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.03.2017р.

Суддя В.В. Князьков