РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017№910/21902/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/21902/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР», м. Київ,

про стягнення 116 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивачів - Царик О.П. (довіреність від 10.01.2017 № б/н);

відповідача - Зайоми О.А. (довіреність від 31.03.2016 №38).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Телеканал «ІНТЕР» (далі - Телеканал) 116 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що:

- 05.07.2016 з 20 год. 30 хв. до 22 год. 25 хв. відповідачем в ефірі належного йому телеканалу «Інтер» здійснено бездоговірне (без надання відповідного дозволу) публічне сповіщення музичних творів у складі аудіовізуального твору - концерту «ОСОБА_3. Юрмала. ІНФОРМАЦІЯ_1», майнові авторські права на які належать Товариству, а саме:

«ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3; автори музики і тексту: ОСОБА_4, ОСОБА_5.);

«ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець: ОСОБА_14; автор музики і тексту: ОСОБА_15);

«ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець: ОСОБА_14; автори музики та тексту: ОСОБА_6, ОСОБА_7.);

«ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5)» (виконавці: ОСОБА_3 и ОСОБА_8; автори музики та тексту: ОСОБА_9, ОСОБА_10; автор тексту ОСОБА_9, ОСОБА_16.).

- факт публічного сповіщення Телеканалом вказаних музичних творів підтверджується записом використання музичних творів на CD-R диску.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 03.03.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке:

- 21.06.2016 Телеканалом (компанія) та товариство з обмеженою відповідальністю «Абракадабра» (правовласник; далі - ТОВ «Абракадабра») укладено ліцензійний договір № 21-06/16/16-к/2016 (далі - Ліцензійний договір), за умовами якого правовласник надає компанії майнові права на використання твору, у тому числі шляхом його публічного сповіщення (телевізійного показу) на території України, на телевізійних каналах, протягом ліцензійного строку та відповідно з іншими умовами, зазначеними сторонами в додатку № 1 до Ліцензійного договору, а компанія виплачує правовласнику винагороду (роялті) за надання майнових прав на твір в порядку і строки, встановлені у Ліцензійному договорі та/або додатку № 1 до нього;

- згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Ліцензійного договору правовласник надає компанії виключні майнові права на використання на території мовлення каналу «Інтер» (включаючи право прем'єрного показу) телевізійної версії «Міжнародного фестивалю «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» (Латвія, Юрмала 05, 06, 07 та 08 липня 2016 року, концертний зал «Дзінтарі» (хронометраж кожного дня телевізійної версії твору (фестивалю) по 180 хвилин));

- 22.06.2016 відповідачем (товариство) та товариством з обмеженою відповідальністю «07 Продакшн» (компанія; далі - ТОВ « 07 Продакшн») було укладено договір про надання послуг № 06/22/2016/2-ПП/2016 (далі - Договір від 22.06.2016), за умовами якого: товариство доручає, а компанія бере на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених у Договорі від 22.06.2016, надати товариству послуги щодо технічного забезпечення публічного сповіщення (трансляції) програми в ефірі українського загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер»; компанія зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених Договором від 22.06.2016, надати послуги щодо технічного забезпечення публічного сповіщення (трансляції) телевізійних версій концертів заходу «Міжнародного фестивалю «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» в ефірі українського загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер» з 05.07.2016 по 09.07.2016;

- відповідач здійснював «пряму» трансляцію з Латвії, місто Юрмала, концертний зал «Дзінтарі» 05.07.2016, телевізійної версії концертів заходу «Міжнародного фестивалю «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» в ефірі українського загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер»;

- публічне сповіщення спірних музичних творів відбулося в результаті їх використання особами, що здійснювали організацію і проведення заходу, а не в результаті включення відповідачем як телеорганізацією запису під час здійснення прямої трансляції;

- відповідач як телерадіоорганізація, що здійснювала пряму трансляцію даного запису, був позбавлений можливості будь-яким чином впливати на зміст заходу, зокрема, на публічне сповіщення спірних музичних творів, що використовувалися організаторами заходу безпосередньо на місці проведення заходу;

- телерадіоорганізація та її працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності, у разі, якщо ця інформація розповсюджувалася без попереднього запису та містилася у виступах осіб, які не є працівниками телерадіоорганізації (стаття 67 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»);

- таким чином, публічне сповіщення твору відбулося за відсутності вини відповідача;

- згідно із пунктом 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.12.2012 № 12 (далі - Постанова № 12) використанням твору в силу статті 441 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі («наживо»), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - «наживо») несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу;

- для поновлення своїх порушених прав позивач має звернутися з відповідним позовом до особи, яка безпосередньо здійснила публічне сповіщення та/або використання спірних музичних творів на місці проведення заходу та/чи/або його організаторів.

У судовому засіданні 06.03.2017 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права» (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

01.01.2015 Товариством (видавник) і ОСОБА_4 було укладено договір № АС-71 про передачу виключних авторських та суміжних прав (далі - Договір № АС-71), за умовами якого:

- правовласник передає видавнику, належні правовласнику виключні майнові права на об'єкти, зазначені в додатках до Договору № АС-71, що означає право видавника використовувати об'єкти протягом строку та на території способами, зазначеними в пункті 2.2 Договору № АС-71 (пункт 2.1 Договору № АС-71);

- правовласник передає видавнику право здійснювати використання об'єктів такими способами використання: публічно сповіщувати об'єкти, тобто передавати об'єкти в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних, гама-променів та інше), в тому числі з використанням супутників або на відстань за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю, коли така передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб в різних місцях, віддаленість яких від місця передачі являється такою, що без такої передачі зображення та звуки не можуть бути сприйняті; включати об'єкти до складу інших об'єктів, у тому числі до складу будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відеокліпів та/або інших), театрально-видовищних вистав, мультимедійних продуктів та інших складних об'єктів інтелектуальної власності (далі - складні об'єкти), використовувати об'єкти у складі складних об'єктів будь-якими способами без обмеження строку і території використання складних об'єктів. Включення об'єктів до складу таких складних об'єктів як кінофільм (серіал) або реклама, підлягає додатковому узгодженню з правовласником, яке буде здійснюватися шляхом направлення видавцем запиту на надану у Договорі № АС-71 адресу електронної пошти, правовласник зобов'язаний дати відповідь на запит протягом 3-х днів, якщо таку відповідь не надано в зазначений строк, згода правовласника на включення об'єктів до складу складних об'єктів вважається отриманою (підпункти 2.2.7 та 2.2.11 пункту 2.2 Договору № АС-71);

- правовласник передає видавцю право здійснювати будь-які юридичні дії відповідно до чинного законодавства України з метою забезпечення майнових суміжних та/або авторських прав на об'єкти, у тому числі шляхом фіксації фактів порушення суміжних та/або авторських прав, пред'явлення претензій, заяв, судових позовів, представляти і захищати майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором видавця, юридичні дії, пов'язані з неправомірним використанням об'єктів, права на які передані видавцю відповідно до умов Договору № АС-71 (пункт 2.8 Договору № АС-71);

- Договір № АС-71 вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом строку (період, який починає обраховуватися з моменту підписання сторонами Договору № АС-71 і діє до 31.12.2015), а в частині виконання фінансових зобов'язань - до повного їх виконання (пункт 8.1 Договору № АС-71);

- за відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору № АС-71 за 14 і більше днів до закінчення строку його дії, Договір № АС-71 вважається пролонгованим на тих же умовах і на той же строк (пункт 8.2 Договору № АС-71).

Відповідно до додатку № 1.11 до Договору № АС-71 позивач отримав виключні майнові авторські права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

01.01.2015 Товариством (видавник) і ОСОБА_5 було укладено договір № АС-60 про передачу виключних авторських та суміжних прав (далі - Договір № АС-60), за умовами якого:

- правовласник передає видавнику належні правовласнику виключні майнові права на об'єкти, зазначені в додатках до Договору № АС-60, що означає право видавника використовувати об'єкти протягом строку та на території способами, зазначеними в пункті 2.2 Договору № АС-60 (пункт 2.1 Договору № АС-60);

- правовласник передає видавнику право здійснювати використання об'єктів такими способами використання: публічно сповіщувати об'єкти, тобто передавати об'єкти в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних, гама-променів та інше), в тому числі з використанням супутників або на відстань за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю, коли така передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб в різних місцях, віддаленість яких від місця передачі являється такою, що без такої передачі зображення та звуки не можуть бути сприйняті; включати об'єкти до складу інших об'єктів, у тому числі до складу будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відеокліпів та/або інших), театрально-видовищних вистав, мультимедійних продуктів та інших складних об'єктів інтелектуальної власності (далі - складні об'єкти), використовувати об'єкти у складі складних об'єктів будь-якими способами без обмеження строку і території використання складних об'єктів. Включення об'єктів до складу таких складних об'єктів як кінофільм (серіал) або реклама, підлягає додатковому узгодженню з правовласником, яке буде здійснюватися шляхом направлення видавцем запиту на надану у Договорі № АС-60 адресу електронної пошти, правовласник зобов'язаний дати відповідь на запит протягом 3-х днів, якщо таку відповідь не надано в зазначений строк, згода правовласника на включення об'єктів до складу складних об'єктів вважається отриманою (підпункти 2.2.7 та 2.2.11 пункту 2.2 Договору № АС-60);

- правовласник передає видавцю право здійснювати будь-які юридичні дії відповідно до чинного законодавства України з метою забезпечення майнових суміжних та/або авторських гав на об'єкти, у тому числі шляхом фіксації фактів порушення суміжних та/або авторських прав, пред'явлення претензій, заяв, судових позовів, представляти і захищати майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором видавця, юридичні дії, пов'язані з неправомірним використанням об'єктів, права на які передані видавцю відповідно до умов Договору № АС-60 (пункт 2.8 Договору № АС-60);

- Договір № АС-60 вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом строку (період, який починає обраховуватися з моменту підписання сторонами Договору № АС-60 і діє до 31.12.2015), а в частині виконання фінансових зобов'язань - до повного їх виконання (пункт 8.1 Договору № АС-60);

- за відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору № АС-60 за 14 і більше днів до закінчення строку його дії, Договір № АС-60 вважається пролонгованим на тих же умовах і на той же строк (пункт 8.2 Договору № АС-71).

Відповідно до додатку № 1.8 до Договору № АС-60 позивач отримав виключні майнові авторські права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

01.01.2015 Товариством (видавник) і ОСОБА_5 було укладено договір № А-39 про передачу виключних авторських прав (далі - Договір № А-39), за умовами якого:

- правовласник передає видавнику, належні правовласнику виключні майнові права на твори, зазначені в додатках до Договору № А-39, що означає право видавника використовувати твори протягом строку та на території способами, зазначеними в пункті 2.2 Договору № А-39 (пункт 2.1 Договору № А-39);

- правовласник передає видавнику право здійснювати використання творів такими способами використання: публічно сповіщувати твори, тобто передавати твори в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних, гама-променів та інше), в тому числі з використанням супутників або на відстань за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю, коли така передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб в різних місцях, віддаленість яких від місця передачі являється такою, що без такої передачі зображення та звуки не можуть бути сприйняті; включати твори до складу інших об'єктів, у тому числі до складу будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відеокліпів та/або інших), театрально-видовищних вистав, мультимедійних продуктів та інших складних творів інтелектуальної власності (далі - складні об'єкти), використовувати об'єкти у складі складних об'єктів будь-якими способами без обмеження строку і території використання складних об'єктів. Включення об'єктів до складу таких складних об'єктів як кінофільм (серіал) або реклама, підлягає додатковому узгодженню з правовласником, яке буде здійснюватися шляхом направлення видавцем запиту на надану у Договорі № А-39 адресу електронної пошти, правовласник зобов'язаний дати відповідь на запит протягом 3-х днів, якщо таку відповідь не надано в зазначений строк, згода правовласника на включення творів до складу складних об'єктів вважається отриманою (підпункти 2.2.6 та 2.2.11 пункту 2.2 Договору № А-39);

- правовласник передає видавцю право здійснювати будь-які юридичні дії відповідно до чинного законодавства України з метою забезпечення майнових авторських прав на твори, у тому числі шляхом фіксації фактів порушення суміжних та/або авторських прав, пред'явлення претензій, заяв, судових позовів, представляти і захищати майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором видавця, юридичні дії, пов'язані з неправомірним використанням об'єктів, права на які передані видавцю відповідно до умов Договору № А-39 (пункт 2.8 Договору № А-39);

- Договір № АС-39 вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом строку (період, який починає обраховуватися з моменту підписання сторонами Договору № А-39 і діє до 31.12.2015), а в частині виконання фінансових зобов'язань - до повного їх виконання (пункт 7.1 Договору № А-39);

- за відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору № А-39 за 14 і більше днів до закінчення строку його дії, Договір № А-39 вважається пролонгованим на тих же умовах і на той же строк (пункт 7.2 Договору № А-39).

Відповідно до додатку № 1.11 до Договору № А-39 позивач отримав виключні майнові авторські права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5)».

Частиною першою статті 1109 ЦК України передбачено, що за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

31.12.2014 Товариством (ліцензіат) і товариством з обмеженою відповідальністю «Первое музыкальное Издательство» (ліцензіар; далі - ТОВ «Первое музыкальное Издательство») було укладено ліцензійний договір № ПЛВ-054/15 (далі - Договір ПЛВ-054/15), за умовами якого:

- ліцензіар на строк і в межах території надає ліцензіату права на використання об'єктів із каталогу ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати по відношенню до визначених об'єктів, зокрема такі дії: сповіщати твори в ефір, у тому числі через супутник. При цьому, під сповіщенням розуміється будь-яка дія за допомогою якої твір стає доступним для слухового та (або) зорового сприйняття незалежно від його фактичного сприйняття публікою. При сповіщенні творів в ефір через супутник, під сповіщенням в ефір розуміється передача сигналів з наземної станції на супутник і передача далі із супутника за допомогою яких передач творів може бути доступним для сприйняття незалежно від фактичного прийому сигналів публікою. Сповіщення кодованих сигналів визнається сповіщенням в ефір, якщо засоби кодування надаються необмеженому колу осіб організацією ефірного мовлення або за її згодою; сповіщати твори по кабелю, тобто сповіщати твори для загального відома по радіо або телебаченню за допомогою кабелю, дроту, оптичного волокна або аналогічних засобів (в тому числі шляхом ретрансляції). Сповіщення кодованих сигналів визнається сповіщенням по кабелю, якщо засоби декодування надаються необмеженому колу осіб організацією кабельного мовлення або з її згоди (підпункту (5) та (6) пункту 2.1.1 Договору ПЛВ-054/15);

- Договір ПЛВ-054/15 вступає в силу з дати його підписання і діє протягом строку (строк дії прав на використання обчислюється з 01.01.2015 і закінчується до 31.12.2016), а в частині виконання зобов'язань, які виникли протягом строку - до моменту повного виконання всіх зобов'язань за Договором № ПЛВ-054/15 (пункт 8.1 Договору ПЛВ-054/15).

Позивач документально підтвердив наявність у ТОВ «Первое музыкальное Издательство» виключних майнових авторських прав на музичні твори «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», подавши суду копії таких документів:

- ліцензійного договору від 15.07.2009 № 106/09 (далі - Договір № 106/09), укладеного ТОВ «Первое музыкальное Издательство» (ліцензіат) і товариством з обмеженою відповідальністю «Театр песни Любаши» (ліцензіар);

- додатку № 12 до Договору № 106/09;

- додаткових угод до Договору № 106/09 (від 21.06.2010 № 2; від 28.06.2010 № 3; від 29.07.2011 № 4; від 10.07.2014 № 6;від 30.05.2016 № 7);

- договору про передачу авторських прав від 19.07.2007 № 61/07 (далі - Договір № 61/07), укладеного ТОВ «Первое музыкальное Издательство» (видавник) і ОСОБА_6 (автор);

- додатку № 1 до Договору № 61/07;

- додаткової угоди від 12.01.2009 № б/н до Договору № 61/07;

- додаткової угоди від 01.04.2010 № б/н до Договору № 61/07;

- додаткової угоди від 19.05.2010 № 3 до Договору № 61/07;

- додаткової угоди від 04.07.2013 № 17 до Договору № 61/07;

- додаткової угоди від 14.06.2016 № 23 до Договору № 61/07;

- договору про передачу авторських прав від 27.07.2007 № 61/07 (далі - Договір № 62/07), укладеного ТОВ «Первое музыкальное Издательство» (видавник) і ОСОБА_13 (автор);

- додатку № 1 до Договору № 62/07;

- додаткової угоди від 01.06.2009 № 2 до Договору № 62/07;

- додаткової угоди від 26.07.2010 № 3 до Договору № 62/07;

- додаткової угоди від 03.07.2013 № 5 до Договору № 62/07;

- додаткової угоди від 16.06.2016 № 6 до Договору № 62/07;

- додаткової угоди від 14.06.2016 № 23 до Договору № 61/07.

Таким чином, документально підтверджено, що позивачу передані виключні майнові авторські права на музичні твори з текстом особами, яким ці права належали.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Судом у розгляді даної справи встановлено, що 05.07.2016 з 20:30 до 22:25 в ефірі телеканалу «Інтер» здійснювалася пряма трансляція («наживо») аудіовізуального твору - концерту «Лайма Вайкуле. Юрмала. Рандеву».

До матеріалів справи долучено диск з відеофіксацією вказаного твору та відповідачем не заперечувався факт його трансляції в ефірі каналу 05.07.2016.

Слід зазначити, що Товариством не було належним чином зафіксовано факт публічного сповіщення спірних музичних творів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 71 «Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 № 450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Суду не подано відповідного акта фіксації; не вказано, хто саме здійснював відеофіксацію публічного сповіщення.

Телеканал, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував, що здійснював пряму трансляцію аудіовізуального твору - концерт «Лайма Вайкуле. Юрмала. Рандеву» на підставі таких правочинів:

- Ліцензійного договору, укладеного Телеканалом (компанія) та ТОВ «Абракадабра» (правовласник), за умовами якого:

правовласник надає компанії майнові права на використання твору, у тому числі шляхом його публічного сповіщення (телевізійного показу) на території України, на телевізійних каналах, протягом ліцензійного строку та відповідно з іншими умовами, зазначеними сторонами в додатку № 1 до Ліцензійного договору, а компанія виплачує правовласнику винагороду (роялті) за надання майнових прав на твір в порядку і строки, встановлені у Ліцензійному договорі та/або додатку № 1 до нього (пункт 1.1 Ліцензійного договору);

правовласник гарантує, що він володіє достатніми правами для укладення Ліцензійного договору, включаючи права інтелектуальної власності в необхідному обсязі. У разі пред'явлення третіми особами будь-яких вимог та/або претензій стосовно прав, переданих компанії за Ліцензійним договором, або інших вимог та/або претензій стосовно твору, всю відповідальність і витрати, пов'язані з такими вимогами та/або претензіями, несе правовласник. Компанія звільняється від відповідальності за такими вимогами та/або претензіями (пункт 1.5 Ліцензійного договору);

- Договору від 22.06.2016, укладеного Телеканалом (товариство) та ТОВ « 07 Продакшн» (компанія), за умовами якого:

товариство доручає, а компанія бере на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених у Договорі від 22.06.2016, надати товариству послуги щодо технічного забезпечення публічного сповіщення (трансляції) програми в ефірі українського загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер»; компанія зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених Договором від 22.06.2016, надати послуги щодо технічного забезпечення публічного сповіщення (трансляції) телевізійних версій концертів заходу «Міжнародного фестивалю «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» в ефірі українського загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер» з 05.07.2016 по 09.07.2016.

Крім того, згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Ліцензійного договору правовласник надає компанії виключні майнові права на використання на території мовлення каналу «Інтер» (включаючи право прем'єрного показу) телевізійної версії «Міжнародного фестивалю «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» (Латвія, Юрмала 05, 06, 07 та 08 липня 2016 року, концертний зал «Дзінтарі» (хронометраж кожного дня телевізійної версії твору (фестивалю) по 180 хвилин)).

Згідно із статтею 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Суд дійшов до висновку, що концерт «Лайма Вайкуле. Рандеву в Юрмалі» є аудіовізуальним твором, права на який були передані за Ліцензійним договором відповідачу.

Судом встановлено, що вказаний твір транслювався в прямому ефірі, що підтверджується відміткою «наживо» у лівому верхньому куті відеозапису; доказів протилежного суду не подано.

Пунктом 41 Постанови № 12 передбачено, що використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі («наживо»), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом).

Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - «наживо») несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Оскільки відповідач не є організатором концерту та лише здійснював пряму трансляцію аудіовізуального твору, в якому були використані спірні музичні твору, то відсутні підстави для покладення на нього відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав за музичні твори («ІНФОРМАЦІЯ_1»; «ІНФОРМАЦІЯ_2»; «ІНФОРМАЦІЯ_3»; «ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4 на белом лайнере)») у сумі 116 000 грн. не є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2017.

Суддя О. Марченко