У х в а л а

06 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України

у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,

суддів: Берднік І.С.,

Ємця А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах

ОСОБА_3, про перегляд Верховним Судом України постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № Б-39/55-09 за заявою фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_4 про визнання банкрутом,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у справі № Б-39/55-09 у задоволенні заяви ліквідатора Косиневського М.А. про витребування із чужого незаконного володіння двокімнатної квартири житловою площею 27,5 кв. м, загальною площею 46,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від

14 березня 2016 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволено частково. Скасовано ухвалу Господарського суду Харківскьої області від

10 грудня 2015 року у справі № Б-39/55-09. Заяву ліквідатора боржника про витребування двокімнатної квартири житловою площею 27,5 кв. м, загальною площею 46,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_3, який зареєстрований та проживає у

АДРЕСА_2, на користь банкрута

ФОП ОСОБА_4 двокімнатну квартиру житловою площею 27,5 кв. м, загальною площею 46,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2016 року у справі

№ Б-39/55-09 залишено без змін.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про перегляд Верховним Судом України постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2016 року у справі

№ Б-39/55-09 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявником надано копії постанов Вищого господарського суду України від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-1/9741-2008 (2-25/9741-2008,

2-25/9866-2008), від 11 квітня 2012 року у справі № 5002-16/2989-2011, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 28 березня 2011 року у справі № 3-17гс11(№ 18/76-09), від 11 червня 2014 року у справі № 6-52цс14, від 05 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, викладені у ній доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи № Б-39/55-09 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок

Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець