ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.2017 р. Справа№ 914/1273/16

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.

розглянув заяву: Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» від 07.03.2017 року вх. №1039/17

про: ухвалення додаткового рішення у справі №914/1273/16

за позовом: Приватного підприємства «ГРОНО», Волинська область, Луцький район, с. Воютин,

до Відповідача: Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт», Львівська область, м. Львів

про: стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу товарів від 24.10.2012 року №0/2-1-12/375

ціна позову: 34174,71грн.

Представники Сторін не викликались

Судом встановлено, що Приватне підприємство «ОККО-Нафтопродукт» звернулося до господарського суду Львівської області із заявою від 07.03.2017 року вх. №1039/17 про ухвалення додаткового рішення у справі №914/1273/16 за позовом Приватного підприємства «ГРОНО» до Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» про стягнення 34174,71грн грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу товарів від 24.10.2012 року №0/2-1-12/375.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. (суддя Кидисюк Р.А.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. (колегія суддів у складі: ОСОБА_1 суддя-головуючий, судді Костів Т.С., Малех І.Б.), позовні вимоги ПП «ГРОНО» задоволено повністю, вирішено стягнути з ПП «ОККО-Нафтопродукт» на користь ПП «ГРОНО» 41053,56грн. основного боргу, 37256,38грн. інфляційних нарахувань, 2223,46грн. 3 % річних та 1378,00грн. судового збору.

08.09.2016р. Господарським судом видано Наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. у справі №914/1273/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016р. рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. у даній справі скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.02.2017р. у даній справі позовні вимоги ПП «ГРОНО» (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог від 15.12.2016р. (вх.№50449/16), від 30.12.2016р. (вх.№6171/16) та від 26.01.2017р. (вх.№331/17)) задоволено частково, вирішено прийняти відмову Позивача від позову в частині стягнення 30342,34грн. основного боргу та провадження у справі в цій частині, а також стягнути з ПП «ОККО-Нафтопродукт» на користь ПП «ГРОНО» 444,77грн. трьох відсотків річних, 2763,49грн. інфляційних втрат та 124,02грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане Рішення не оскаржувалось, 24.02.2017 року набрало законної сили в порядку статті 87 ГПК України, та, у відповідності до приписів ч.5 ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України, є обовязковим до виконання на всій території України.

24.02.2017р. Господарським судом Львівської області видано Наказ про примусове виконання Рішення Господарського суду від 07.02.2017р. у справі №914/1273/16.

Заявник (Відповідач, Боржник) у поданій заяві просить суд прийняти додаткове рішення, у якому просить суд вирішити питання розподілу судових витрат у справі.

Подану заяву обґрунтовує тим, що судом при вирішені спору по суті не вирішено питання розподілу судових витрат, а саме сплаченого ОСОБА_2 дорученням від 28.07.2016р. № судового збору в розмірі 1515,80грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. у справі №914/1273/16 та сплаченого ОСОБА_2 дорученням від14.09.2016р. № судового збору в розмірі 1653,60грн. за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. у справі №914/1273/16.

Окрім того, Заявник зазначає, що судом не враховано здійсненої Боржником ОСОБА_2 дорученням від 05.10.2016р. № на суму 71200,18грн. сплати заборгованості на виконання Постанови заступника начальника Личаківського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 04.10.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП №52387132 із виконання Наказу Господарського суду Львівської області від 08.09.2016р. про примусове виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. у справі №914/1273/16 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 41053,56грн. основного боргу, 37256,38грн. інфляційних нарахувань, 2223,46 грн. 3 відсотків річних та 1378,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено у п.4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями), що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання. Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася (п.4.10. Постанови).

Розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг (п.6.5. Постанови).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи Позивачем за подання позовної заяви до суду Квитанцією від 05.05.2016 року №0.0.547021593.1 сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Оригінал вказаної Квитанції є додатком №12 до позовної заяви.

Судом при прийнятті Рішення від 07.02.2017 року у справі №914/1273/16 встановлено, що ціну позову складають наступні вимоги про стягнення: 30342,34грн. основного боргу (від якої Позивач відмовився та відмову прийнято господарським судом; 3247,63 грн. інфляційних втрат та 584,74 трьох відсотків річних (як зменшені кількісні показники за вимогами про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних); ціна позову становить 34174,71грн.

При вирішенні спору судом здійснено розподіл сплаченого за подання позовної заяви до суду квитанцією від 05.05.2016р. №0.0.547021593.1 судового збору в розмірі 1378,00грн. в порядку статті 49 ГПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, про що зазначено в мотивувальній частині Рішення від 07.02.2017р. у даній справі та вирішено стягнути з Відповідача (Заявника) на користь Позивача 124,02 грн. судового збору.

Проте, судом у Рішенні від 07.02.2017р. у справі №914/1273/16 не вирішено питання розподілу сплаченого ОСОБА_2 дорученням від 28.07.2016р. № судового збору в розмірі 1515,80грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. у справі №914/1273/16 та сплаченого ОСОБА_2 дорученням від 14.09.2016р. № судового збору в розмірі 1653,60грн. за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. у справі №914/1273/16.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що заява ПП «ОККО-Нафтопродукт» від 07.03.2017р. вх.№1039/17 є мотивованою та обґрунтованою в частині розподілу судового збору за апеляційний та касаційний перегляди, підлягає до задоволення в цій частині, а судовий збір в розмірі 3169,40 грн., сплачений ОСОБА_2 дорученнями від 28.07.2016 року № та від 14.09.2016 року №, розподілу між Сторонами в порядку статті 49 ГПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, до стягнення з ПП «ГРОНО» на користь ПП «ОККО-Нафтопродукт» підлягає 2871,86 грн. сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг судового збору.

Доводи Заявника про те, що судом при вирішені спору не враховано здійсненої ОСОБА_2 дорученням від 05.10.2016р. № сплати судового збору в розмірі 1378грн. спростовуються тим, що судом, як зазначено вище, при винесенні рішення від 07.02.2017р. здійснено розподіл судового збору за подання позовної заяви та розгляд справи в суді першої інстанції.

Сплата ж Боржником (Заявником) 1378грн. судового збору здійснювалась на виконання Постанови заступника начальника Личаківського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 04.10.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП №52387132 із виконання Наказу Господарського суду Львівської області від 08.09.2016р. про примусове виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 12.07.2016р. у справі №914/1273/16.

Відтак, в суду відсутні правові підстави для прийняття в цій частині додаткового рішення в порядку ст.88 ГПК України.

Вказане не позбавляє Заявника можливості звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення в частині присудженої до стягнення із Заявника (Боржника) на користь Позивача (Стягувача) Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.07.2016 року у справі №914/1273/16 суми судового збору. Аналогічну правову позицію викладено Вищим господарським судом України, зокрема, у постанові від 13.04.2016 року у справі №925/1521/13.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-5, 4-7, 44, 49, 82-88, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» від 07.03.2017 року вх. №1039/17 про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ГРОНО» (45645, Волинська область, Луцький район, с.Воютин, вул.Миру, буд.6; ідентифікаційний код 31943559) на користь Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» (79056, Львівська область, м.Львів, вул.Пластова, буд.1; ідентифікаційний код 36670361) 2871,86 грн. сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг судового збору.

3. В решті доводів заяви відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.