ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/12301/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро Дніпропетр

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпро

про стягнення 19 361,54 грн. заборгованості по орендній платі, 973,93 грн. пені та 700,47 грн. штрафу

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Білей Ю.О., довіреність №2044 від 25.10.2016 року, представник

Богачова С.О., довіреність №111 від 02.02.2017 року, представник

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Савіна О.І., довіреність №16 від 01.03.2017 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 21 035,94 грн., з яких:

- 19 361,54 грн. заборгованість по орендній платі за грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року;

- 973,93 грн. пеня за загальний період з 10.04.2016 року по 31.08.2016 року;

- 700,47 грн. штраф 10% від суми заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 12/02-3377-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.04.2009 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, в частині своєчасної та повної оплати орендної плати за грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що у нього відсутня заборгованість за договором № 12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року за послуги оренди 70% за три місяці, а саме: грудень 2015 року, січень 2016 року та лютий 2016 року в розмірі 19 361,54 грн., оскільки вказана сума сплачена до державного бюджету. Крім того, обов'язок щодо сплати 70 % орендної плати за грудень 2015 року в сумі 7 146,29 грн. було виконано ще до пред'явлення вимоги новим кредитом публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

Також відповідач зазначає, що позивачем до теперішнього часу не надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 документів на підтвердження виникнення або переходу до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прав на орендоване майно, право власності або розпорядження на об'єкт оренди за договором. Відповідача до теперішнього часу так і невідомо підстави виникнення (набуття) прав власності або прав розпорядження на об'єкт оренди. На думку відповідача, вказаний спір виник з винних дій позивача, а саме із-за ненадання підтверджуючих документів щодо дати та підстав набуття права власності на об'єкт оренди, виставлення рахунків із зазначенням необхідності сплати оренди 70% до бюджету, небажання врегулювати договірні відносини з орендодавцем за договором.

16.02.2017 року позивач надав пояснення на відзив, в яких не погоджується з викладеними в ньому обставинами, посилаючись на наступне. 18.08.2015 року Міністерством інфраструктури України був затверджений передавальний акт Державного підприємства "Придніпровська залізниця", відповідно до якого правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Придніпровська залізниця" після реорганізації шляхом злиття переходить до публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця". Таким чином, 21.10.2015 року до позивача перейшло право власності на спірне майно, внаслідок чого перейшли права та обов'язки орендодавця за договором №12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року. У зв'язку з чим у Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області втратило права та обов'язки орендодавця за вищезазначеним договором.

На підставі викладеного позивач та відповідач уклали додатковий договір до договору №12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року, яким встановили, що орендодавцем по договору №12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року визначено публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", крім того сторони дійшли згоди, що сплата орендної плати здійснюється в 100% розмірі на рахунок позивача. Також сторони узгодили, що умови додаткового договору поширюються ні відносили позивача з відповідачем з 01.12.2015 року.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що з деяких платіжних доручень наданих відповідачем в якості доказу орендної плати не вбачається призначення платежу, що в свою чергу унеможливлює встановити цільове призначення платежу.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області було надано письмові пояснення, де останнє вказує, що не погоджується з позовними вимогами, та вважає їх такими, що суперечать нормам чинному законодавству оскільки, позивачем не надано доказів переходу права власності на майно, що є об'єктом оренди за договором №12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року, оскільки вважає укладений додатковий договір від 05.02.2016 року укладений між позивачем та відповідачем таким, що суперечить нормам чинного законодавства.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2016 року з призначенням її до розгляду на 24.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2017 року залучено до участі у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи відкладено до 16.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2017р., за клопотанням позивача розгляд справи подовжено на 15 днів включно до 14.03.2017р. з відкладенням розгляду справи до 14.03.2017р.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2009 року між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області (далі - третя особа) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, орендар) укладено договір оренди №12/02-3377-ОД відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове вбудоване приміщення (далі - майно) площею 116,0 м2 розміщеного за адресою м. Кривий ріг, вул. Жигулівська, 44 на I-му поверсі (ах) II ох (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі Державного підприємства "Придніпровська залізниця", (відповідно до п.1 додаткової угоди від 26.03.2013 року, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 14.02.2013 року і становить 378 756,00 грн.).

Згідно до п.2.1. орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі майна.

За змістом п.п. 3.1., 3.6. (в редакції додаткового договору від 26.03.2013 року) орендна плата визначається відповідно до ст. 21 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останні місяць, за який є інформація про індекс інфляції) лютий 2013 року 5 682,28 грн. оренда плата за наступний місяць оренди - березень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за базовий місяць на індекс інфляції за березень 2013 року.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні :

- 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 3 977,59 грн.

- 30% балансоутримувача у розмірі 1 704,69 грн. щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінету Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно до п.3.8. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.4. Договору встановлено обов'язок орендаря щомісячно, не пізніше 15 числа звітувати орендодавцю та балансоутримувачу про внесення орендної плати, скоригованої на індекс інфляції, до державного бюджету та на розрахунковий рахунок балансоутримувача з одночасним наданням копій платіжних доручень з відміткою обслуговуючого банку.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п.3.9. договору).

Пунктом 5.2. договору орендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату у співвідношенні визначеному у п. 3.6. цього договору.

Орендодавець зобов'язаний передати орендарю за участю балансоутримувача в оренду майно згідно з цим договором по акту приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором і є його невід'ємною частиною (п.7.1. договору).

За змістом п. 10.3. договору, з урахуванням додаткової угоди від 26.03.2014р., зміни і доповнення до цього договору допускається допускається за взаємної згоди сторін та за умови погодження з балансоутримувачем та при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти державним майном і оформлюються додатковими угодами.

Факт передачі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за договором №12/02-3377-ОД від 23.04.2009 року нежитлового вбудованого приміщення площею 116,0 м2, підтверджується актом приймання-передачі від 23.04.2009 року.

В подальшому сторонами було продовжено строк дії даного договору додатковими угодами до договору від 05.03.2010р., від 26.03.2013р., від 26.03.2014р., від 13.02.2015р.

Так, додатковою угодою від 13.02.2015р. до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД договір було пролонговано з 23.03.2015р. до моменту державної реєстрації Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", але не більше ніж по 22.02.2018р.

Згідно додаткового договору від 05.02.2016 року, укладеного між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі за текстом - орендодавець), що є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі за текстом - орендар), було встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД є ПАТ "Укрзалізниця". Окрім того, було внесено зміни до розділу 3 Договору та встановлено, що орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 10138,01 грн. без ПДВ. Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - структурний підрозділ "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Також, 05.02.2016 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна, відповідно до якого, орендодавець, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" передало, а орендар, прийняв в строкове платне користування нерухоме (або інше) майно - нежитлове вбудоване приміщення, що знаходиться за адресою: м. Кривий ріг, вул. Жигулівська, 44, площею 116,0м2 , вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.07.2015 і становить за незалежною оцінкою 378756,0 грн.

18.03.2016 року сторони підписали додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 23.04.2009 року №12/02-3377-ОД, яким продовжили строк дії договору до 30.06.2016 року.

Відповідно до акту звіряння розрахунків щодо заборгованості 70% по договору оренди нерухомого майна за грудень 2015 року, січень 2016 та лютий 2016 року станом на 31.08.2016 між структурним підрозділом "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідачем за результатами звірки розрахунків і документів за послуги надання в оренду нерухомого майна встановлено наступне.

За послуги оренди 70% за грудень 2015 року нараховано 7 146,29 грн, за січень 2016 - 7210,60 грн. та за лютий 2016 - 12 140,52 грн. Загалом сума складає 26 497,41 грн.

28.03.3016р., 27.07.2016р., 10.08.2016р., 23.08.2016р. відповідач частково сплатив вищевказану суму у розмірі 7 135,87 грн. Залишок суми заборгованості склав 19 361,54 грн.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості по орендній платі за період з грудня 2015р. по лютий 2016р., у розмірі 19361,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця" було утворено публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Відповідно до додатку №1 до даної постанови, до переліку підприємств та установ, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", віднесено також Державне підприємство "Придніпровська залізниця".

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до пункту 2 якого товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200. Пунктом 12 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" закріплено, що товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 відбулась державна реєстрація Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"; до даних "про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа" увійшло й Державне підприємство "Придніпровська залізниця"; регіональна філія "Придніпровська залізниця" значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з витягу з протоколу №1 засідання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 21.10.2015 датою початку фінансово-господарської діяльності товариства було визначено 01.12.2015.

18.08.2015 Міністерством інфраструктури України відповідно до статті 107 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) був затверджений Передавальний акт Державного підприємства "Придніпровська залізниця" від 31.07.2015 (копія якого наявна у матеріалах справи), згідно якого правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Придніпровська залізниця" після його реорганізації шляхом злиття перейшло до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

У відповідності до пункту 2.1 Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства. Межі філії затверджуються рішенням правління товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" стало правонаступником Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

За приписами ст. 85 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації товариства.

Враховуючи вищенаведені норми, позивач вважає, що набуття права власності на нерухоме майно, а саме - нежитлове вбудоване приміщення,розміщеного за адресою м. Кривий ріг, вул. Жигулівська, 44, надає йому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором за послуги оренди 70% за період з грудня 2015 по лютий 2016 у сумі 19 361,54 грн, оскільки у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (ч. 1 ст. 770 ЦК України).

Аналогічні положення закріплено у ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач проти позовних вимог заперечує та стверджує, що вніс орендну плату за період з грудня 2015 по лютий 2016 у повному обсязі. В якості доказу надав виставлені рахунки та квитанції про сплату орендної плати (а.с.75-122).

Третя особа, позовні вимоги не визнає, а додаткову угоду вважає такою, що не відповідає умовам договору оренди та вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Так, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідач заборгованості за договором №12/02-3377-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 23.04.2009р., сторонами якого є 3-я особа, як орендодавець, та відповідач, як орендар.

Позивач зазначає, що ним набуто прав орендодавця за цим договором на підставі додаткового договору від 05.02.2016р., укладеного між ним та відповідачем.

Вищезазначеним додатковим договором змінено суб'єктний склад договору №12/02-3377-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.04.2009р., умови оплати, права та обов'язки сторін, термін дії договору та інше.

Пунктами 12-14 додаткового договору встановлено, що інші умови, не порушені даним додатковим договором, залишаються без змін; даний додатковий договір є невід'ємною і складовою частиною договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД, укладений у 2-х примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не є стороною договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД, а отже не має законних підстав для зміни або припинення цивільних прав та обов'язків відповідача та 3-ї особи, які були встановлені ними шляхом укладення цього договору. Отже, додатковий договір укладений між позивачем та відповідачем не є додатковою угодою до договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 цієї статті).

Вимогами статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Умовами договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД не передбачено можливості його розірвання в односторонньому порядку.

У відповідності до пункту 10.9 цього договору його чинність припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - загибелі орендованого майна; - достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; - банкрутства орендаря; - у разі смерті орендаря-фізичної особи; - та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Матеріали справи не містять доказів припинення договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД, вчиненого відповідачем та 3-ю особо у письмовій формі або зміни умов цього договору. Так само, у матеріалах справи відсутній і акт приймання-передачі (повернення) приміщення, підписаний між відповідачем та 3-ю особою внаслідок припинення договірних відносин.

Окрім того, Фондом державного майна України у Дніпропетровській області на адресу позивача було надіслано лист №16-02-00815 від 19.02.2016, з вимогами щодо підписання тристороннього договору про внесення змін договору оренди про встановлення належного орендодавця та виконання умов договору в частині сплати орендної плати до державного бюджету, а також претензія про сплату відповідачем заборгованості з орендної плати за договором.

Фактично, позивач, без згоди 3-ї особи, замінив її як орендодавця у правовідносинах за договором, укладеним з відповідачем.

Проте, за загальним правилом, зобов'язання не створюють обов'язків для третіх осіб (ст. 511 ЦК України), а кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою (ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів заміни орендодавця як кредитора у зобов'язанні, що виникло на підставі договору оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором оренди від 23.04.2009р. №12/02-3377-ОД за грудень 2015р., січень 2016р. та лютий 2016р. у розмірі 19 361,54 грн., 973,93 грн. пені та 700,47 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 43, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.03.2017

Суддя Е.М. Бондарєв