ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 р. Справа № 909/211/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.,

секретар судового засідання Попович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, 76014, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 23-А,

до відповідача: Косівського районного підприємства "Райагроліс", 78607, Івано-Франківська область, Косівський район, с. Смодна, вул. Незалежності, 48 Б,

про зобов"язання анулювати лісорубні квитки виписані на проведення лісогосподарських заходів (рубок) протягом 2015-2016 років без наявних лімітів наданих Мінприроди України в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення,

за участю:

вд позивача: ОСОБА_1 - представник, доручення № 02-17/16 від 03.01.2017,

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, доручення № 11 від 03.01.2017,

ОСОБА_3 - представник, доручення № 78 від 06.03.2017,

встановив:

Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Косівського районного підприємства "Райагроліс" про зобов"язання анулювати лісорубні квитки виписані на проведення лісогосподарських заходів (рубок) протягом 2015-2016 років без наявних лімітів наданих Мінприроди України в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено умови природокористування та режиму території природно-заповідного фонду, оскільки виписано лісорубні квитки за 2015-2016 роки та проведено рубки формування і оздоровлення лісів на підставі лісорубних квитків, однак без наявних лімітів та дозволів на використання природних ресурсів в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення, чим порушено вимоги ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.03.2017.

В судовому засіданні 07.03.2017 оголошено перерву до 09.03.2017.

Представник позивача, в судовому засіданні 09.03.2017, позовні вимоги підтвердив, з підстав викладених у позовній заяві та письмових обгрунтуваннях позовних вимог. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідачем порушено умови природокористування та режиму території природно-заповідного фонду, виписано лісорубні квитки за 2015-2016 роки та проведено рубки формування і оздоровлення лісів на підставі лісорубних квитків, однак без наявних лімітів та дозволів на використання природних ресурсів в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення, чим порушено вимоги ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Оскільки лісорубні квитки виписані без наявних лімітів, затверджених Мінприроди, та проведення відповідних рубок здійснено із порушенням правил і норм видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища у межах територій та об"єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП "Гуцульщина". Просить позов задовольнити, зобов"язати Косівське РП "Райагроліс" анулювати лісорубні квитки виписані на проведення лісогосподарських заходів (рубок) протягом 2015-2016 років без наявних лімітів наданих Мінприроди України в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення та покласти на відповідача судові витрати.

Представники відповідача, в судовому засіданні 09.03.2017, проти позову заперечили, з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову. Обгрунтовуючи свої заперечення посилаються на те, що Косівське РП "Райагроліс" не може анулювати лісорубні квитки так як вони були виписані з дотриманням вимог чинного законодавства. Просять відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 16, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування . У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно положень ст.ст. 86, 88, 89, 90 Лісового кодексу України, організація забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Статтею 40 наведеного Закону передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обовязкових екологічних вимог.

Указом Президента України № 456/202 від 14.05.2002 з метою збереження, відтворення та раціонального використання типових і унікальних природних комплексів ОСОБА_4, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення створено на території Косівського району Івано-Франківської області національний природний парк "Гуцульщина" і підпорядковано його Міністерству екології та природних ресурсів України. Косівське РП "Райагроліс" віднесено до землекористувачів, землі яких мають бути включені до складу національного природного парку "Гуцульщина" без вилучення.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області № 392 від 11.10.2016 на проведення планової перевірки Косівського РП "Райагроліс", направлення на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 213 від 12.09.2016, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів Косівського РП "Райагроліс".

В ході проведення перевірки встановлено, що Косівське РП "Райагроліс" протягом 2015-2016 років проводило рубки формування і оздоровлення лісів (заходи пов'язані із поліпшення якісного складу лісів) на підставі лісорубних квитків, однак без наявних лімітів та дозволів на використання природних ресурсів в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення, чим порушено вимоги ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Оскільки, Косівським РП "Райагроліс" виписано лісорубні квитки за 2015-2016 роки на території Косівське РП "Райагроліс" та проведено рубки формування і оздоровлення лісів на підставі лісорубних квитків без наявних лімітів та дозволів на використання природних ресурсів в межах території, що входить до складу національного природного парку "Гуцульщина" без вилучення, 28.10.2016 Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області видано розпорядження Косівському РП "Райагроліс", щодо анулювання лісорубних квитків виписаних на проведення лісогосподарських заходів (рубок), протягом 2015-2016 років без наявних лімітів наданих Мінприроди України.

Косівське РП "Райагроліс" листом № 315 від 29.11.2016 повідомило, що проведені в 2015-2016 роках лісогосподарські заходи (рубки) на території Косівського РП "Райагроліс" до спеціального використання природних ресурсів не належить і лімітів не потребує, та відмовилося анулювати лісорубні квитки за 2015-2016 роки.

Позивач вважає, що спірні правовідносини регулює спеціальний Закон України "Про природно-заповідний фонд України".

Статтею 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до положень вказаної статті закону, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 9 даного Закону, території та об'єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях, в т.ч. для заготівлі деревини, за умови, що така діяльність не суперечить встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об'єктів.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватися такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів: збирання лікарських рослин; заготівля деревини під час рубок головного користування; заготівля живиці; заготівля кори, лубу, деревної зелені, деревних соків тощо; збирання квітів, ягід, плодів, горіхів, насіння, грибів, лісової підстилки, очерету тощо; заготівля сіна; випасання худоби.

Інші види спеціального використання природних ресурсів, крім видів зазначених у Законі України "Про рослинний світ" не встановлено.

Згідно із статтею 67 ЛК України, заготівля деревини здійснюється у порядку спеціального використання. Деревина заготовляється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов'язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв'язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Лімітом заготівлі деревини в порядку рубок головного користування є затверджена в установленому порядку розрахункова лісосіка. (ст. 71 ЛК України).

Розрахункова лісосіка це щорічна науково обґрунтована норма заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, яка затверджується для кожного власника, постійного користувача лісів окремо за групами порід, виходячи з принципів безперервності та невиснажливості використання лісових ресурсів.

Призначення рубок формування, оздоровлення лісів та проведення інших заходів, у тому числі в межах територій та об"єктів ПЗФ загальнодержавного та місцевого значення здійснюється під час проведення лісовпорядкування, яке є обов"язковим на всій території України і проводиться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою.

Для використання природних ресурсів під час проведення лісогосподарських заходів (рубок формування та оздоровлення лісів), в тому числі на територіях природно-заповідного фонду, лісовпорядкуванням встановлюються щорічні обсяги проведення рубок в залежності від стану насадження, при цьому встановлення та затвердження нормативів, лімітів на заготівлю деревини органами державної влади не розглядається.

Установлення нормативів та лімітів під час проведення лісогосподарських заходів Мінприроди не розглядається також через те, що під час проведення рубок крім ліквідної деревини необхідно вирубати неліквідну деревину, яка не завжди придатна для реалізації: хмиз, хворост, деревина пошкоджена гнилями, сухостій, але яку потрібно вирубувати (прибирати).

Враховуючи викладені обставини та норми Законів України "Про рослинний світ", "Про природно-заповідний фонд України" та Лісового кодексу України суд вважає, що Мінприроди під час погодження матеріалів лісовпорядкування не встановлює нормативи та ліміти на заготівлю деревини (крім рубок головного користування) при проведенні рубок формування та оздоровлення лісів та інших заходів, у тому числі на територіях природно-заповідного фонду.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що згідно спірних лісорубних квитків завершився строк закінчення заготівлі.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги безпіставними і такими, що непідтверджені належними правовим обгрунтуванням, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За наведених обставин суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, тому в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Косівського районного підприємства "Райагроліс" про зобов"язання анулювати лісорубні квитки виписані на проведення лісогосподарських заходів (рубок) протягом 2015-2016 років без наявних лімітів наданих Мінприроди України в межах території, що входить до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.03.17

Суддя Деделюк Б.В.