ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 918/121/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А. при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне"

про стягнення заборгованості в сумі 555 362 грн. 25 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №072Др-21-1216 від 30.12.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні 13 березня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" про стягнення заборгованості в сумі 555 362 грн. 25 коп., з яких 546 392 грн. 90 коп. заборгованість за поставлений природний газ, 6 726 грн. 41 коп. пеня, 720 грн. 68 коп. 3% річних, 1 522 грн. 26 коп. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 21 лютого 2017 року позовну заяву Kuz072-CA-661-0217 від 12.02.2017р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/121/17, розгляд якої призначено на 13 березня 2017 року.

10 березня 2017 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" на адресу суду надійшов лист Kuz072-CA-972-0317, яким позивач повідомив, що заборгованість в сумі 546 392 грн. 90 коп. оплачена відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями №ЗРВ00007293 від 17.02.2017 року та №ЗРВ00009829 від 01.03.2017 року, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 27-30).

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості за договором постачання природного газу в сумі 546 392 грн. 90 коп. припинено.

Представник позивача у судовому засіданні 13 березня 2017 року позовні вимоги підтримала. Оскільки ухвалою суду провадження в частині стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 546 392 грн. 90 коп. припинено, то просила суд стягнути з відповідача 6 726 грн. 41 коп. пені, 720 грн. 68 коп. 3% річних та 1 522 грн. 26 коп. інфляційних втрат.

Відповідач не забезпечив явку свого повноваженого представника у вказане судове засідання, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвала суду про порушення провадження у даній справі була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме: 33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 92. Проте вказане відправлення було повернуто підприємством поштового звязку на адресу суду з посиланням на закінчення терміну зберігання (а.с. 24-26).

Суд вбачає, що відповідно до статті 75 ГПК України наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданих представником позивача оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" (далі - Споживач) був укладений договір №1141137SGGAP116 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - Договір). (а.с. 8-15)

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобовязується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Ціна газу становить 8 821 грн. 36 коп. за 1000 куб.м.. (п.3.2. Договору)

Згідно п. 4.2 Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує сум платежу, за ціною, що діяла у попередньому місяці.

4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

4.2.3. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 4.4. Договору сторони передбачили, що у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобовязань за Договором.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до актів прийому-передачі природного газу (а.с. 17-18), у грудні 2016 року січні 2017 року поставив відповідачу природний газ на суму 1 133 130 грн. 15 коп..

Про належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" своїх зобовязань за Договором щодо поставки природного газу також свідчить відсутність з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" претензій та повідомлень про порушення Постачальником умов даного Договору.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань, в передбаченому обсязі відповідач належним чином не оплатив поставлений природний газ, на момент звернення до суду заборгованість становила в сумі 546 392 грн. 90 коп..

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1141137SGJAP116 від 30.11.2016р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" з позовом до суду сплатив суму основного боргу в розмірі 546 392 грн. 90 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №ЗРВ00007293 від 17.02.2017 року та №ЗРВ00009829 від 01.03.2017 року, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 27-30).

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості за договором постачання природного газу в сумі 546 392 грн. 90 коп. припинено.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 6 726 грн. 41 коп. пені, 720 грн. 68 коп. 3% річних, 1 522 грн. 26 коп. інфляційних втрат.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунки пені за період з 31.12.2016р. по 31.01.2017р. в розмірі 6 726 грн. 41 коп., встановив, що останній зроблений відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" в частині стягнення пені у повному обсязі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 31.12.2016р. по 31.01.2017р. в розмірі 720 грн. 68 коп. та 1 522 грн. 26 коп., встановив, що останні зроблено відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" пені в сумі 6 726 грн. 41 коп., 3% річних в сумі 720 грн. 68 коп., інфляційних нарахувань в сумі 1 522 грн. 26 коп., що стверджуються матеріалами справи, є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 1.ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 134 грн. 54 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Рівне" (33027, м. Рівне, вул. Київська, 92, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4, ) пеню в сумі 6 726 (шість тисяч сімсот двадцять шість) грн. 41 коп., 3% річних в сумі 720 (сімсот двадцять) грн. 68 коп., інфляційних нарахувань в сумі 1 522 (одна тисяча пятсот двадцять дві) грн. 26 коп. та 134 (сто тридцять чотири) грн. 54 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14 березня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4);

3 - відповідачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Київська, 92).