ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа № 911/3271/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/3271/16

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», м. Київ

до 1. Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе

2. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, м. Київ

про стягнення 40 206,56 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 58/ЗОВ від 06.12.2016;

від відповідача 1: ОСОБА_4, довіреність № 70 від 11.04.2016;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2, паспорт

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з повозом вих. № 1900 від 03.10.2016 (вх. № суду 3388/16 від 07.10.2016) до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (надалі відповідач) про стягнення 40 206,56 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що виплативши своєму страхувальнику відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 117-07-0339-10 від 23.11.2015 страхове відшкодування в розмірі 81 338,30 грн., він набув на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" право зворотної вимоги до страховика цивільно-правової відповідальності винної у вчиненні ДТП особи. За твердженням позивача непокрита частина збитку становить 81 338,30 грн. 41 131,74 грн. = 40 206,56 грн., у зв'язку з чим, позивач в даному позові просить стягнути з відповідача недоплачену частину страхового відшкодування як власника транспортного засобу "Камаз" державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.10.2016 порушено провадження у справі № 911/3271/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 26.10.2016 о 12 год. 10 хв.

Через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву від 26.10.2016 (вх. № суду 22240/16 від 26.10.2016) в якому проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, а саме, що між відповідачем та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» було укладено Генеральний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого на транспортний засіб КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 оформлений страховий поліс № АІ/8566470 від 20.08.2015; відповідно до умов Договору відповідач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» із заявою від 08.04.2016 про настання події, що має ознаки страхового випадку; позивачем не надано звіт про оцінку майна, на підставі якого визначено розмір витрат на відновлення транспортного засобу Renault Laguna державний номер НОМЕР_2 в сумі 81 338,30 грн.

Через канцелярію суду (вх. № 22241/16 від 26.10.2016) відповідач надав клопотання від 26.10.2016 про залучення до розгляду справи співвідповідачем - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування». Позивач проти задоволення вказаного клопотання відповідача заперечував.

Ухвалою суду від 26.10.2016 відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та відкладено розгляд справи на 07.11.2016 о 12 год. 30 хв.

В судовому засіданні 07.11.2016 позивач надав доповнену позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди, в якій зазначив, що 07.07.2016 позивач звертався до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» з регресною вимогою та 23.08.2016 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 41 131,74 грн., хоча в регресній вимозі вих. № 1312 від 07.07.2016 позивач просив перерахувати страхове відшкодування в розмірі 81 338,30 грн.; непокрита частина збитку становить 81 338,30 грн. 41 131,74 грн. = 40 206,56 грн., у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача недоплачену частину страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 07.11.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 23.11.2016 о 12 год. 10 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 23616/16 від 15.11.2016) відповідач надав письмові доповнення до відзиву, в яких зазначив, що відповідно до умов Договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, застраховані майнові інтереси ОСОБА_1, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Renault Laguna державний номер НОМЕР_2, а ремонтна калькуляція та рахунок видані на іншій транспортний засіб Renault Laguna державний номер НОМЕР_3.

Ухвалами суду від 23.11.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 09.12.2016 о 12 год. 00 хв. та відповідно до ст. 69 ГПК України за клопотанням позивача продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів.

Через канцелярію суду (вх. № 25201/16 від 05.12.2016) позивач надав клопотання про залучення в якості співвідповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та надав позовну заяву вих. № 2348 від 01.12.2016 в якій зазначив вимоги до ПАТ «Київобленерго» в сумі 32 978,89 грн. = 81 338,30 грн. 48 359,41 грн., а до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» в сумі 7 227,67 грн. = 48 359,41 грн. 41 131,74 грн.

Через канцелярію суду (вх. № 25562/16 від 09.12.2016) відповідач ПАТ «Київобленерго» надав письмові пояснення, в яких зазначив щодо незгоди із сумою матеріальної шкоди, заявленою в позовній заяві, оскільки в ремонтній калькуляції містяться дані про ремонт частин транспортного засобу Renault Laguna, які не були пошкоджені в ДТП і про які не зазначено в заяві від 12.04.2016 ОСОБА_1, а саме ремонтні роботи переднього бамперу та правої частини транспортного засобу Renault Laguna.

Через канцелярію суду (вх. № 25549/16 від 09.12.2016) третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» надала письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що на підставі документів, наданих позивачем, було складено аварійний сертифікат від 09.08.2016, яким було встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу Renault Laguna складає 41 131,74 грн., зазначену суму було виплачено ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» позивачу.

Ухвалою суду від 09.12.2016 задоволено клопотання позивача про залучення іншого відповідача, залучено до участі у справі № 911/3271/16 в якості відповідача 2 - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та розгляд справи відкладено на 13.01.2017 об 11 год. 40 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 587/17 від 13.01.2017) ПАТ «Київобленерго» (надалі відповідач 1) надало відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю з підстав, викладених у відзиві.

Через канцелярію суду (вх. № 585/17 від 13.01.2017) ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» (надалі відповідач 2) надало відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що розмір страхового відшкодування було визначено із розрахунку вартості ремонту з урахуванням зносу та вирахуванням вартості ремонту пошкоджень, які не знаходяться в причинному зв`язку з протиправними діями водія ОСОБА_2

В судовому засіданні 13.01.2017 позивач надав клопотання про залучення в якості третіх осіб учасників ДТП: водія транспортного засобу Renault Laguna ОСОБА_1 та водія транспортного засобу КАМАЗ ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 13.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та відкладено розгляд справи на 01.02.2017 об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 01.02.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 13.02.2017 о 12 год. 00 хв.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві та уточненій позовній заяві.

В судових засіданнях представник відповідача 1 проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві, у додатковому відзиві та у додаткових письмових поясненнях.

В судових засіданнях представник відповідача 2 проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві та у письмових поясненнях.

В судовому засіданні 01.02.2017 третя особа на стороні позивача надала усні пояснення по справі.

В судових засіданнях 01.02.2017 та 13.02.2017 третя особа на стороні відповідача надала усні пояснення по справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третіх осіб, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 89479162 2 роти 1 батальйону УПС МВС у м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2016, якими встановлено, що 08.04.2016 в м. Києві біля станції метро «Осокорки» по пр. Бажана мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1

Згідно із Довідкою № 89479162 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2016, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 117-07-0339-10 від 23.11.2015, укладеного між ОСОБА_1 та позивачем, майнові інтереси потерпілого, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Renault Laguna" держаний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_6 були застраховані в Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА".

30 липня 2015 між відповідачем 2 та відповідачем 1 укладено Генеральний договір № 45/15-ОЦПВ/Ц7 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Згідно п. 1.1 вказаного Генерального договору його предметом є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації відповідачем 1 транспортних засобів, вказаних в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.5 Генерального договору страхування щодо кожного транспортного засобу, вказаного в Додатку № 1 до Договору, оформлюється страховими полісами за формою у відповідності з Законом. Транспортний засіб «КАМАЗ» державний номер НОМЕР_1, який був учасником ДТП, знаходиться в додатку № 1 до Генерального договору під номером 692.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "КАМАЗ" держаний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Арсенал страхуванрня" (відповідач 2) відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8566470 (термін дії з 01.09.2015 по 31.08.2016, франшиза - 0,00 грн.).

Відповідач 1 не заперечував, що транспортний засіб «КАМАЗ» державний номер НОМЕР_1 належить відповідачу 1, а ОСОБА_2 на момент ДТП виконував свої трудові обов`язки перед відповідачем 1.

ТОВ «Авто-Мотив Лтд» складено ремонтну калькуляцію № а213від 03.06.2016 та надано рахунок на оплату № 3923 від 27.04.2016 відповідно до яких вартість ремонту автомобіля НОМЕР_7 становить 97 605,96 грн. У вказаній калькуляції присутні в тому числі й ремонтні роботи щодо переднього бамперу та правої сторони автомобіля.

Відповідач 1 у своїх доповненнях до відзиву (вх. № суду 23616/16 від 15.11.2016) зазначив, що предметом Договору страхування наземного транспорту, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, є страхування майнових інтересів, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Renault Laguna" держаний номер НОМЕР_2. Згідно довідки № 89479162 про дорожньо-транспортну пригоду учасником ДТП також був транспортний засіб "Renault Laguna" державний номер НОМЕР_2. Однак ремонтна калькуляція № а213 від 03.06.2016 та рахунок № 3923 від 27.04.2016 видані на транспортний засіб "Renault Laguna" держаний номер НОМЕР_3. Тобто, відповідач 1 зазначає про наявність двох транспортних засобів "Renault Laguna" з різними державними номерами.

Позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Renault Laguna" держаний номер НОМЕР_2, виданого 19.04.2012, в якому зазначено номер кузова НОМЕР_8. Також надано копію відповіді Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві адресованої ОСОБА_1, в якій зазначено, що заяву ОСОБА_1 про втрату свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_9 розглянуто та проведено перевірку, підстав для введення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено та рекомендовано звернутись до відповідних органів для відновлення документів.

ОСОБА_1 12.04.2016 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "Renault Laguna" державний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_8.

Номер кузова є однією із ідентифікуючих ознак автомобіля і оскільки номер кузова однаковий у автомобіля НОМЕР_5 та у автомобіля НОМЕР_7, то мова йде про один й той же транспортний засіб, який був учасником ДТП.

Номер кузова НОМЕР_8, як ідентифікуюча ознака транспортного засобу, також зазначений у Договорі добровільного страхування наземного транспорту від 23.11.2015, укладеного між позивачем та ОСОБА_1

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив про ДТП та те, що автомобіль КАМАЗ вдарив автомобіль "Renault Laguna" в лівий задній бік, в результаті чого задній бампер відірваний і деформований, деформоване заднє ліве крило, задні ліві двері.

Суб`єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_5 був складений звіт № 4898 від 06.05.2016 по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_5, згідно якого вартість матеріального збитку станом на 06.05.2016 складає 48 359,41 грн. До вказаного звіту додано ремонтну калькуляцію № 4898 від 06.05.2016 за підписом ОСОБА_5 засвідченим печаткою, згідно якої вартість ремонту автомобіля НОМЕР_5 становить 90 721,56 грн.

Позивачем було складено страховий акт № 10800-Т від 03.06.2016 в якому зазначено розмір страхового відшкодування 81 338,30 грн. та перелік фактично наявних документів, в тому числі ремонтна калькуляція № а213 від 03.06.2016, рахунок № 3923 від 27.04.2016, акт незалежної експертизи № 4898 від 06.05.2016.

У відповідності до умов Договору страхування, згідно страхового акту № 10800-Т від 03.06.2016 позивачем було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 81 338,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4478 від 02.07.2016.

07 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача 1 з регресною вимогою вих. № 1313, в якій зазначив, що на підставі Договору страхування та відповідно до страхового акту № 10800-Т, розрахунку суми страхового відшкодування позивачем було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 81 338,30 грн. Оскільки згідно полісу обов`язкового страхування № АІ/8566470 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., то позивач просив відповідача 1 перерахувати йому непокриту частину збитку у розмірі 31 338,30 грн. = 81 338,30 грн. 50 000,00 грн.

07 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача 2 з регресною вимогою вих. № 1312, в якій зазначив, що на підставі Договору страхування та відповідно до страхового акту № 10800-Т, розрахунку суми страхового відшкодування позивачем було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 81 338,30 грн. Тому позивач просив відповідача 2 сплатити страхове відшкодування в сумі 81 338,30 грн.

Аварійним комісаром ОСОБА_6 складений аварійний сертифікат від 09.08.2016 в якому зазначено, що вартість робіт та матеріалів з ремонту боковини задньої правої, двері задньої правої, вартості панелі бампера переднього, підкрилка заднього правого на суму 5 590,06 грн. не можуть бути включені до вартості відновлювального ремонту, оскільки не могли бути пошкоджені під час даної ДТП.

Платіжним дорученням № 31466 від 23.08.2016 відповідач 2 перерахував позивачу 41 131,74 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Вказані вище ремонтні калькуляції містять дані про ремонт частин транспортного засобу "Renault Laguna" держаний номер НОМЕР_2, які не могли бути пошкоджені в ДТП і про які не зазначено в заяві ОСОБА_1 від 12.04.2016 про настання страхового випадку, а саме ремонтні роботи переднього бамперу та правої частини транспортного засобу. У своїй пояснювальній записці від 29.12.2016, адресованій позивачу, та у поясненнях у судовому засіданні 01.02.2016 ОСОБА_1 зазначив, що зіткнення з автомобілем КАМАЗ відбулось з заднього лівого боку, але так як він перебував в правому крайньому ряду, то при зіткненні його автомобіль був зрушений до бордюру, відбійника, чим було пошкоджено вузли правового боку автомобіля.

Зазначене спростовується фотографіями з місця ДТП та схемою ДТП, з яких вбачається відсутність відбійників, огорож та інших предметів з правого боку автомобіля НОМЕР_5, які могли спричинити пошкодження переднього бамперу та правої сторони автомобіля під час ДТП, яка є предметом розгляду в даній справі.

Таким чином відсутній причинний зв`язок між неправомірними діями водія КАМАЗ ОСОБА_2 і пошкодженнями правої сторони та переднього бамперу автомобіля "Renault Laguna".

Тому суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача 2 страхового відшкодування в сумі 5 590,06 грн. вартості відновлювальних робіт за передній бампер та правий бік автомобіля "Renault Laguna".

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З огляду на викладене підлягає стягненню з відповідача 1, працівник якого є винуватцем ДТП, різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15.

У постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 викладена правова позиція, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги (змінені позивачем) щодо відповідача 1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги щодо відповідача 2 підлягають задоволенню частково в розмірі 1 637,61 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 48, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17а, ) 32 978 (тридцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 1 130 (одну тисячу сто тридцять) грн. 29 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенла Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17а, ) 1 637 (одну тисячу шістсот тридцять сім) грн. 61 коп. страхового відшкодування та 56 (п`ятдесят шість) грн. 12 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 10.03.2017

Суддя О.О. Христенко