ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"16" березня 2017 р. № 925/275/17

Суддя Господарського суду Черкаської області Грачов В.М., розглянувши матеріали за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фрост-Миколаїв» до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 483 196 грн. 17 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фрост-Миколаїв» звернувся в суд з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 483 196 грн. 17 коп. безпідставно перерахованих коштів.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем в порушення вищезазначених вимог, до позовної заяви не додано документу, який підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Суд дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що вирішення питання щодо відстрочки сплати судового збору є правом, а не обовязком суду. А позивачем в свою чергу не подано суду належних доказів, підтверджуючих відсутність коштів для сплати судового збору, зокрема довідки контролюючого органу про всі відкриті рахунки позивача у банківських установах, довідки банківських установ про відсутність коштів на цих рахунках, довідки головного бухгалтера позивача про відсутність готівкових коштів в касі підприємства.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, самі лише обставини перебування у складному матеріальному становищі не може вважатися підставою для відстрочки сплати судового збору.

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Згідно із пунктом 4 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Фрост-Миколаїв» у відстроченні сплати судового збору.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області.

Суддя Грачов В.М.