УХВАЛА

22.02.2017Справа № 910/18331/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг"

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №910/18331/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг"

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін та ВДВС: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (відповідач) про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.09.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Для погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АГРОХІМХОЛДИНГ" (01034, м. Київ, вулиця Чапаєва, будинок 12, літера "Б", ідентифікаційний код 31958717) перед Публічним акціонерним товариство "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 17/52, ідентифікаційний код 35894495) за Кредитним договором № 226/1/13-KLMV від 13.08.2013 року в сумі 31 373 518,14 грн. (тридцять один мільйон триста вісімдесят сім тисяч чотириста дві гривні 46 копійок), яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 28 701 549,85 грн. (двадцять вісім мільйонів сімсот одна тисяча п'ятсот сорок дев'ять гривень 85 копійок), заборгованості за процентами в розмірі 2 433 100,24 грн. (два мільйони чотириста тридцять три тисячі сто гривень 24 копійки), заборгованість по сплаті пені в розмірі 233 868,05 грн. (двісті тридцять три тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень 05 копійок), штрафу в розмірі 5 000,00 грн. (п'ять тисяч гривень) звернено стягнення на предмет застави за Договором застави № 226/1/13-KLMV/S-1 від 13.08.2013 року, а саме рухоме майно: товари на складі, а саме: моноамонійфосфат (амофос NP 12:52) в кількості 3 575,00 тонн (три тисячі п'ятсот сімдесят п'ять тонн), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АГРОХІМХОЛДИНГ" (01034, м. Київ, вулиця Чапаєва, будинок 12, літера "Б", ідентифікаційний код 31958717) на праві власності. Спосіб реалізації предмета застави, на яке звернено стягнення - публічні торги. Початкова ціна продажу предмета застави, на яке звернено стягнення, встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АГРОХІМХОЛДИНГ" (01034, м. Київ, вулиця Чапаєва, будинок 12, літера "Б", ідентифікаційний код 31958717) на користь Державного бюджету України 73 047,67 грн. (сімдесят три тисячі сорок сім гривень 67 копійок) судового збору.

02.12.2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року №910/18331/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду №910/18331/15 від 23.11.2015 року, видано відповідні накази.

У грудні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. у справі № 910/18331/15, відповідно до якої, скаржник просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича щодо відкриття виконавчого провадження та арешту майна боржника незаконними;

- визнати недійсною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року по виконавчому провадженню № 53018046, прийняту головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем;

- визнати недійсною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 01.12.2016 року по виконавчому провадженню № 53018046, прийняту головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем;

- зняти арешт з майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім -Агрохімхолдинг» (): моноамонійфосфат (амофос КР 12:52) в кількості 3 575,00 кн (три тисячі п'ятсот сімдесят п'ять тонн), який було накладено у відповідності до постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016 року по виконавчому провадженню №53018046, прийнятої головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем.

В обґрунтування скарги зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року та постанова про арешт майна боржника від 01.12.2016 року у виконавчому провадженні №53018046 не відповідають вимогам п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень оскільки містять помилки у тексті, а також, що зазначені постанови надіслані боржнику з порушення строку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 року розгляд скарги призначено на 25.01.2017 року.

У судове засідання, призначене на 25.01.2017 року, представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представники відповідача та ВДВС в судове засідання з'явились, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду суду.

Представник ВДВС подав клопотання про долучення копій матеріалів виконавчого провадження №53018046 до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 року розгляд справи відкладено на 22.02.2017 року.

В судове засідання, призначене на 22.02.2017 року, представники учасників судового процесу не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції чинній на момент винесення оскаржуваних постанов державного виконавця) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як встановлено судом, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства "Златобанк" №23/6 від 22.11.2016 року відкрито виконавче провадження № 53018046 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/18331/15 від 02.12.2015 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2016 року накладено арешт на майно що належить боржнику в межах суми звернення стягнення з урахування виконавчого збору 34 510 869,95 грн.

Як зазначено заявником у скарзі та встановлено судом з матеріалів виконавчого провадження №53018046, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року та постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України допущено ряд помилок, а саме в адресі боржника, реквізитах кредитного договору та договору застави.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ст. 3 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.7 Інструкції, Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення;строку і порядку оскарження постанови.

За приписами ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто, даною нормою встановлено право державного виконавця у випадку виявлення помилки допущеної при оформленні процесуальних документів, виправити дані недоліки шляхом винесення відповідної постанови як з власної ініціативи, так і за заявою заінтересованої сторони виконавчого провадження.

Також суд зауважує, що матеріали виконавчого №53018046 не містять доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" зверталось з заявою про виправлення помилок у постанові про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року та постанові про арешт майна боржника від 01.12.2016 року до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

З урахуванням норм чинного законодавств суд дійшов висновку, що наявність у постанові про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року та постанові про арешт майна боржника від 01.12.2016 року ВП №53018046 граматичних помилок не має наслідком їх недійсність, не є підставою для зняття арешту з майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" та визнання дій з відкриття виконавчого провадження та арешту майна боржника незаконними.

Щодо строків надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2016 року та постанови про арешт майна боржника від 01.12.2016 року, то суд погоджується з твердженнями заявника, що оскаржувані постанови було направлено з порушенням встановленого ст. 28 Законом України «Про виконавче провадження» строку, однак зазначене є підставою для визнання дій державного виконавця щодо ненаправлення постанов в строк неправомірними, вимоги щодо чого у скарзі не заявлено, однак не впливає на законність дій державного виконавця з відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, а також відповідних постанов, оскільки така законність або протиправність має оцінюватися з огляду на дотримання державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють порядок та підстави відкриття виконавчого провадження та накладення прешту, порушення яких з боку державного виконавця скаржником не доведено.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити.

СуддяЮ.В. Цюкало