РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017Справа №910/22225/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов'язання повернути тимчасову нежитлову споруду

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить суд зобов'язати Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 тимчасово нежитлову споруду (МАФ), що була демонтована 03.09.2015р., яка в електронній базі Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) має номер конструкції № НОМЕР_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 р. порушено провадження у справі № 910/22225/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд даної справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію суду представник позивача подав суду заяву про зміну предмету позову в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій просить витребувати з незаконного володіння відповідача на користь позивача тимчасову нежитлову споруду (малу архітектурну форму).

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

При цьому, за правилами п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до розгляду та задовольнити в частині зміни предмету позову, у зв'язку з чим даний спір вирішується, виходячи з наступного предмету позову - витребувати з незаконного володіння Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_2 тимчасову нежитлову споруду (МАФ), що була демонтована 03.09.2015 року, яка в електронній базі даних Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) має номер конструкції № НОМЕР_1.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

У судовому засіданні 06.03.2017 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_3, як продавцем, було укладено договір №270715 відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати торговий кіоск (малої архітектурної форми), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання акту-прийому передачі на товар. (п. 1.2 договору).

Згідно із п. 1.3 договору № 270715 від 27.07.2015 р. товар - торговий кіоск (мала архітектурна форма) з можливістю транспортування, колір білий, розміри: ширина 2,05 м. довжина 2,9 м., металеві юбки 2 шт., нержавіючі настройки (столики ширина 50 см. на 290 см. та ширина 70 см. на 150 см.).

03.08.2015 р. сторони підписали акт прийому-передачі до договору № 270715 від 27.07.2015 р., яким позивачу було передано торговий кіоск (мала архітектурна форма) з можливістю транспортування, колір білий, розміри: ширина 2,05 м. довжина 2,9 м., металеві юбки 2 шт., нержавіючі настройки (столики ширина 50 см. на 290 см. та ширина 70 см. на 150 см.), який знаходиться у АДРЕСА_2

26.08.2015 р. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було вручено припис № 1510748 з повідомленням про порушення п. 15.3.5. правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051.

03 вересня 2015 р. Комунальним підприємством "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено демонтаж тимчасової споруди, яка належить на праві власності позивачу.

По факту проведення демонтажу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 виставлено рахунок № НОМЕР_3 за демонтаж на виконання якого, позивач здійснив оплату по рахунку № НОМЕР_3 за демонтаж конструкцій, що підтверджується квитанцією № 3 від 17.11.2015 р. (копія квитанції наявна в матеріалах справи).

Надалі, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надіслав відповідачу клопотання від 22.07.2016р. про те, що оскільки штраф у розмірі 4 788,00 грн. ним було сплачено, внаслідок чого останній просить повернути тимчасову споруду, демонтовану 03.09.2015 р. за адресою АДРЕСА_2, шляхом підпису сторонами видаткової накладної на відвантаження Кіоску.

16.05.2016р. Комунальним підприємством "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), листом № 043-511 адресованим Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, була надана інформація, що відповідно до доручення Київської міської державної адміністрації від 22.03.2016 № 8552 на лист Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 10.02.2016 № 064-1075 щодо призупинення видачі демонтованих споруд з майданчиків тимчасового зберігання Комунального підприємства "Київблагоустрій" до моменту затвердження комплексної схеми по всіх районах міста Києва та оголошення результатів проведення конкурсу відповідно до порядку проведення конкурсу щодо надання права на оформлення паспорту прив'язки тимчасової споруди, затвердженого рішення Київської міської ради від 25.12.2014 № 746/746, вирішується в установленому порядку.

22.07.2016р. Комунальним підприємством "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 043-853 була надана інформація, що згідно пункту 2 Протоколу № 47 від 16.06.2016 р. засідання Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібно роздрібної торгівельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства, Комунального підприємства "Київблагоустрій" здійснюватиме видачу тимчасових споруд виключно в порядку, розробленому та затвердженому комісією для забезпечення прозорості процедури повернення з майданчиків тимчасового зберігання власникам демонтованих тимчасових споруд.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що спір у справі виник у зв'язку з відмовою Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повернути належне Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на праві власності майно.

Тож, дії відповідача щодо утримання майна позивача у себе останній вважає безпідставними, з огляду на що є підстави для примусового витребування майна на користь власника, внаслідок чого позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частинами першою та другою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до статті 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями частин першої та другої статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, власник вправі вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння, а також належного йому майна, придбаного володільцем від особи, яка не мала права його відчужувати. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Крім того, у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних ї кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 р. № 5 роз'яснено порядок застосування норми матеріального права ст. 387 ЦК України, а саме застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Право власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спірну тимчасову споруду підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами; факт знаходження спірного майна у відповідача також встановлено матеріалами справи.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що незважаючи на приписи статті 321 Цивільного кодексу України, відповідач безпідставно утримує у себе демонтоване майно, що належить позивачеві на праві власності, незважаючи на оплату рахунків Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Приймаючи до уваги, що за приписам ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі,

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Витребувати з незаконного володіння Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_2 тимчасову нежитлову споруду (МАФ), що була демонтована 03.09.2015 року, яка в електронній базі даних Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) має номер конструкції № НОМЕР_1.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02160, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_2) 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.03.2017 р.

Суддя Пригунова А.Б.