КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа№ 927/1115/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017

у справі № 927/1115/15 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТНО-ПРАВОВИЙ ЦЕНТР "ПРАВЕКС"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "СІВЕР - ТРЕЙД"

про боржника банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.09.2015 порушено провадження у справі про банкрутство у справі № 927/1115/15, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Дранченко В.М.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 26.11.2015 припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано останнього банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Дранченко В.М.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017 постановлено:

1. Залишити без розгляду заяву (від 24.11.2016р. № 02-05/202) ліквідатора Дранченко В.М. про дострокове припинення його повноважень.

2. Затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

3. Ліквідувати юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю "СІВЕР - ТРЕЙД" (14000, м. Чернігів, вул. Любченка, 16, ).

4. Провадження у справі про банкрутство припинити.

5. Вимоги кредиторів вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Вирішено інші процесуальні питання пов`язані з подальшим розглядом справи.

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, місцевий господарський суд виходив з того, ліквідатором були вжиті всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна та грошових коштів банкрута.

Господарським судом Чернігівської області було враховано, що Згідно інвентаризаційного опису № 1 від 02.11.2015 товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться за адресою по вул. Любченка, 16 в м. Чернігові, під час інвентаризації жодних матеріальних цінностей виявлено не було.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни (далі за текстом - ПАТ "Банк Форум") звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017 у справі № 927/1115/15 повністю та прийняти нову ухвалу, якою відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "СІВЕР - ТРЕЙД" в затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, а також зобов`язати ліквідатора вжити заходів передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон № 2343-XII) з виявлення, розшуку та реалізації майна боржника, з подальшим поданням для затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ПАТ «БАНК ФОРУМ посилається на те, що зазначена ухвала незаконна та необгрунтована, і постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В підтвердження доводів апелянт зазначає, що ліквідатором не здійснено аналізу договорів та інших правочинів, які укладались бдоржником та вказує на відсутності інформації щодо договорів або інших правочинів, які спрямовані на відчуження рухомого та нерухомого майна боржника до порушення справи про банкрутство.

Скаржник наголошує, що під час розгляду звіту було встановлено, що ліквідатором не було вжито всіх належних заходів щодо пошуку та поверненню в ліквідаційну масу майна боржника, а затвердження звіту є передчасним. Крім того, інвентаризація була проведена арбітражним керуючим одноособово формально та з порушенням порядку її проведення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" у справі № 927/1115/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 поновлено ПАТ "Банк Форум" строк апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017 у справі № 927/1115/15, апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд якої призначено на 14.03.2017 о 15:00 в судовому засіданні у приміщенні суду.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.03.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., в складі колегії, яку раніше визначено для розгляду справи у відпустці, для розгляду скарги Уповноваженої особи від учасників (засновників) ТОВ "Полірем" Галагана Ю.О., сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" було прийнято до провадження, розгляд якої призначено ухвалою від 02.03.2017 на 14.03.2017 о 16:10 в судовому засіданні у приміщенні суду.

13.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від арбітражного керуючого Дранченко В.М. надійшло письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі та письмовий відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 14.03.2017 присутній представник скаржника навів свої доводи, міркування та заперечення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, судове рішення у даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 14.03.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом першої інстанції, зборами кредиторів прийнято рішення про обрання комітету кредиторів у складі однієї особи - ПАТ "БАНК ФОРУМ".

Листом від № 02-01/218 від 09.12.2016 ліквідатор повідомив ПАТ "БАНК ФОРУМ" про проведення 20.12.2016 зборів комітету кредиторів з включенням до порядку денного, зокрема питання щодо затвердження звіту ліквідатора за результатами ліквідаційної процедури за період з 25.11.2015 по 26.09.2016, а також питання щодо подання ліквідатором на затвердження до господарського суду Чернігівської області звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі про банкрутство № 927/1115/15.

20 грудня 2016 року комітетом кредиторів, зокрема прийнятий до відома звіт ліквідатора за результатами ліквідаційної процедури за період з 25.11.2015 по 26.09.2016, а також визнано незадовільною діяльність ліквідатора Дранченко В.М. із зобов'язанням останнього вжити всіх необхідних заходів щодо дійсного та належного пошуку майна банкрута та повернення його до ліквідаційної маси (протокол від 20.12.2016).

Таким чином, звіт ліквідатора схвалений комітетом кредиторів не був.

Згідно відтиску штампу Господарського суду Чернігівської області, 24.11.2016 арбітражний керуючий Дранченко В.М. подала до господарського суду звіт ліквідатора у справі № 927/1115/15 про банкрутство ТОВ "СІВЕР - ТРЕЙД". У резолютивній частині зазначеного звіту, викладено прохання арбітражного керуючого про прийняття рішення щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "СІВЕР - ТРЕЙД".

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 45 Закону про банкрутство, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно ч. 2 ст. 46 вказаного Закону, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Отже, наведеними приписами передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом, та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Згідно з статтями 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення у справі про банкрутство, що є актом правосуддя, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Розглядаючи звіт ліквідатора станом на 21.11.2016, з доданими до нього документами, а також ліквідаційний баланс банкрута, суд першої інстанції в ухвалі від 03.02.2017 встановив, що арбітражним керуючим Дранченко В.М. на підставі наказу № 1 від 20.10.2015 "Про створення інвентаризаційної комісії ТОВ "СІВЕР - ТРЕЙД" була створена інвентаризаційна комісії у складі розпорядника майна. Згідно інвентаризаційного опису № 1 від 02.11.2015 (том 1, а.с. 232) товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться за адресою по вул. Любченка, 16 в м. Чернігові, під час інвентаризації жодних матеріальних цінностей виявлено не було.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу. На виконання вимог чинного законодавства України та у відповідності з вимогами ст. 10 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов'язань та оформлення її результатів визначає Положення „Про інвентаризацію активів та зобов'язань", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі за текстом - Положення № 879).

Відповідно до Розділу 1, пункту 5 зазначеного Положення № 879 інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов'язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов'язань, які не відповідають критеріям визнання.

Згідно Розділу 2, пункуту 1 та підпункту 2.3. пункту 2 Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби. Голова і склад робочих інвентаризаційних комісій затверджуються розпорядчим документом керівника підприємства.

Належне оформлення результатів інвентаризації передбачено п. 15 згаданого Положення у якому зазначено, що інвентаризаційні описи застосовуються для фіксування наявності, стану та оцінки активів підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом. В акті інвентаризації фіксуються наявність готівки, грошових документів, бланки документів суворої звітності, фінансових інвестицій, а також повнота відображення грошових коштів на рахунках у банку (реєстраційних рахунках), дебіторської та кредиторської заборгованостей, зобов'язань, коштів цільового фінансування, витрат і доходів майбутніх періодів, забезпечень (резервів), які створюються відповідно до вимог національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку у державному секторі, міжнародних стандартів та інших актів законодавства.

Пунктом 14 передбачено, що інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами), для первинних документів з урахуванням обов'язкових реквізитів та вимог, передбачених цим Положенням.

Колегія суду звертає увагу, що згаданим Положенням чітко регламентовано, якими саме документами оформлюється хід та результати інвентаризації на підприємстві, а також передбачено обов`язкові вимоги складення згаданих документів та умови за яких вони вважаються заповненими відповідно до вимог законодавства. Зокрема, пунктами 16-20 передбачено, що в інвентаризаційному описі активи наводяться за найменуваннями в кількісних одиницях виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, з можливим виділенням за субрахунками та номенклатурою.

На кожній сторінці інвентаризаційного опису вказуються словами число порядкових номерів активів та загальна кількість у натуральних вимірах усіх активів, що записані на цій сторінці, незалежно від того, в яких одиницях виміру (штуках, метрах, кілограмах тощо) вони відображені.

Акти інвентаризації заповнюються з урахуванням об'єктів інвентаризації, при цьому мають бути забезпечені їх ідентифікація та співставлення з даними бухгалтерського обліку.

Інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв'язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи.

Після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації.

Бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобов'язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації).

Однак, матеріали справи не містять ні розпорядчого документу про створення на підприємстві інвентаризаційної комісії з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби, ні описів складених у відповідності до зазначених вище вимог законодавства та актів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, малоцінних та швидко зношуваних предметів, готової продукції, тощо.

Як і не містять матеріали справи протоколу засідання інвентаризаційної комісії, який повинен бути підписаний членами інвентаризаційної комісії (голова і склад яких, повинен затверджуватися розпорядчим документом керівника підприємства - п. 2.3 Положення). Як вбачається з матеріалів справи, інвентаризація не проводилась на жодній із стадій провадження справи про банкрутство ТОВ "СІВЕР - ТРЕЙД".

На увагу суду, заслуговують доводи викладені кредитором в апеляційній скарзі, відносно того, що ліквідатором не було вжито всіх належних заходів щодо пошуку та поверненню в ліквідаційну масу майна боржника, а затвердження звіту є передчасним.

Із доданих до звіту ліквідатора документів вбачається наявність надмірно сплачених сум по ПДВ у розмірі 5850,91 грн, єдиного внеску у розмірі 233,15 грн, надходження від розміщення відходів у розмірі 11,05 грн (лист ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області № 843/10/25-26-15-03-19 від 02.02.2016), натомість відсутні будь-які докази звернення ліквідатора до ДФС щодо повернення цих грошей, які є дебіторської заборгованістю, боржнику.

Тобто всупереч ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатором не вжито вичерпних заходів з повернення майна банкрута та погашення вимог кредиторів.

В зв`язку з наведеним, колегія суду доходить висновку, що ліквідатором не здійснені реальні заходи щодо пошуку, виявлення та повернення майна, яке належало банкруту.

В ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 04.12.2013 у справі № 43/71 та від 20.05.2014 у справі № 38/5005/6219/2012, а також від 10.05.2016 у справі № 43/1913-49/272-2012).

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Судова колегія доходить висновку, що на час подання на затвердження звіту ліквідатора та його розгляду у суді першої інстанції не була досягнута мета ліквідаційної процедури, а саме не були задоволені вимоги заставних кредиторів шляхом пошуку та продажу майна банкрута.

Вбачається, що законодавець у Законі № 2343-XII виходить з презумпції винуватості боржника щодо стану неспроможності та презумпції не добропорядності боржника щодо можливого, всупереч інтересів кредиторів, зменшення боржником майнової та грошової маси, а тому акцентує увагу на встановленні нагляду за боржником і його активами.

Введення наведеного вище особливого порядку - стадії ліквідації боржника, має на меті задоволення вимог кредиторів (повне або часткове). При цьому, наслідки порушення провадження у справі про банкрутство та процедури його здійснення, впливають на права та обов'язки усіх кредиторів боржника.

Колегія суддів доходить висновку, що проведення та належне оформлення результатів інвентаризації підприємства в даному випадку забезпечить досягнення мети саме конкурсного права, що обумовлює задоволення вимог кредиторів в максимально можливому обсязі, у ліквідаційній процедурі.

Під час проведення інвентаризації перевіряються та документально підтверджуються наявність, стан та оцінка активів та зобов'язань підприємства.

При проведенні інвентаризації майна, документальним підтвердженням фактичної наявності активів та зобов'язань є належним чином оформлена первинна документація (інвентаризаційні відомості основних активів, інвентаризаційні описи товарно-матеріальних цінностей, акти інвентаризації незавершених ремонтів основних засобів, акти інвентаризації витрат, акти інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками, дебіторами і кредиторами).

Одним із основних питань при проведенні ліквідації підприємств є проведення інвентаризації, в тому числі за дебіторською та кредиторською заборгованістю - неузгодженою заборгованістю, оскільки наслідками прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до ст. 38 Закоу № 2343-XII є завершення господарської діяльності банкрута, закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції та здійснення продажу майна банкрута, з метою задоволення визнаних судом вимог кредиторів. Крім того, саме на підставі результатів проведеної інвентаризації активів і зобов'язань складається ліквідаційний баланс активів і пасивів.

Суд першої інстанції, затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, та відповідно припиняючи провадження у справі про банкрутство, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, фактично ухилився від надання належної правової оцінки здійснення інвентаризації боржнка та дослідження наявності дебіторської заборгованості банкрута, обмежившись в оскаржуваній ухвалі лише цитуванням про наявність зазначених вище фактів.

Колегія доходить висновку, що затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен був дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів з урахуванням дебіторської заборгованості щодо надмірно сплачених сум по ПДВ, а також відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора.

Таким чином, затвердження господарським судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута відбулось безпідставно, оскільки, поданий ліквідатором звіт та ліквідаційний баланс фактично не відповідають обставинам справи про банкрутство

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, ГПК, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцію ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Беручи до уваги зазначене вище, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103, 104 ГПК України, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, а саме, щодо скасування оскаржуваної ухвали повністю.

А також, з урахуванням зазначеної вище ч. 7 ст. 106 ГПК України відхиляє вимоги кредитора, які у тексті апеляційної скарги викладені наступним чином: «прийняти нову ухвалу, якою відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "СІВЕР - ТРЕЙД" в затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, а також зобов`язати ліквідатора вжити заходів передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з виявлення, розшуку та реалізації майна боржника, з подальшим поданням для затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.», оскільки у відповідності до згаданої норми процесуального законодавства, справа № 927/1115/15 передається на розгляд місцевого господарського суду

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 93, 99, 101-106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017 у справі № 927/1115/15 - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2017 у справі № 927/1115/15 - скасувати повністю.

3. Матеріали справи № 927/1115/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області для подальшого розгляду.

4. Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 16.03.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко