УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.03.2017Справа № 910/4314/17
Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Колективного підприємства "Київський птахокомбінат" в особі учасників

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Колективного підприємства "Київський птахокомбінат" в особі учасників до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення визнання договору недійсним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Відповідно до п. 2.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

У даній позовній заяві позивач просити визнати недійсним договір - вимога немайнового характеру та застосувати наслідки недійсного правочину (не вказує які саме наслідки і чи підлягають вони грошовій оцінці). Отже позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами, за розгляд кожної з яких позивач має сплатити судовий збір.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовних матеріалів додано не засвідчену копію квитанції № 0.0.712523107.1 від 22.02.2017 на суму 1600,00 грн.

Долучений до позовних матеріалів справи документ (копія квитанції № 0.0.712523107.1 від 22.02.2017 на суму 1600,00 грн.) не може вважатись оригіналом платіжного документа та не підтверджує сплату позивачем судового збору за розгляд справи Господарським судом м. Києва.

Тобто позивачем не долучено належні та допустимі докази сплати судового збору, як передбачено Законом України "Про судовий збір".

Позивач не надав доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовних матеріалів долучено копію фіскального чеку від 07.03.2017 та копію опису вкладення в цінний лист від 07.03.2017 на підтвердження факту направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками. До позовних матеріалів, поданих до суду, долучено позовну заяву на 3 аркушах, копію договору на 2 аркушах, копію статуту на 13 аркушах, витяг з ЄДРПОУ на 3 аркушах, копія листа ВГСУ на 11 аркушах. Однак, в описі вкладення у цінний лист зазначено про направлення відповідачу: позовну заяву на 5 аркушах, копію договору на 3 аркушах, копію статуту на 7 аркушах, витяг з ЄДРПОУ на 7 аркушах, копія листа ВГСУ на 4 аркушах. Отже згідно копії опису вкладення відповідачу були направлені інша позовна заява з додатками, ніж та, що подана до Господарського суду м. Києва. Законом чітко встановлено обов'язок позивача направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами, без будь-яких винятків.

Позивач не надав доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, поданої до Господарського суду м. Києва.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Позивачем у позові зазначено Колективне підприємство "Київський птахокомбінат" в особі учасників.

Позовна заява підписана представником КП "Київський птахокомбінат", однак прізвище представника не вказано біля підпису.

До матеріалів справи долучено копію довіреності від 29.12.2016, видану Колективним підприємством "Київський птахокомбінат" в особі Голови правління (ОСОБА_2) на представництво в судах інтересів підприємства ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Суд не може встановити, хто саме підписав позов, оскільки прізвище особи підписанта не зазначено, крім того позов підписано нібито представником, але не позивача (учасників підприємства), а КП "Київський птахокомбінат".

Тобто доказів того, що позовна заява підписана позивачем чи повноважним його представником суду не надано і в позові відсутнє посилання на належні та допустимі докази повноважень підписанта.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України. Такі ж наслідки настають, в разі коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві.

До позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача у господарському суді, і на ці документи немає посилання в позовній заяві. Таким чином, в доданих до позовної заяви документах відсутні докази, що підтверджують підписання позовної заяви повноважним представником позивача. Тому, у суду відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана повноважною особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивачем заявлено позовну вимогу про застосування наслідків недійсності правочину, однак не зазначено, які саме наслідки він просить застосувати і в чому вони полягають. Тобто позивачем не вказано, які саме дії має вчинити відповідач і з якою саме вимогою він звертається до відповідача при застосовуванні наслідків недійсності.

Отже позивач не визначив свої позовні вимоги до відповідача щодо застосування наслідків недійсності правочину.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.В. Усатенко