номер провадження справи 24/14/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017 Справа № 908/3558/16

за позовом комунального підприємства Водоканал (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, )

до відповідача: комунального підприємства Гнаровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області (70017, Запорізька область, Вільняський район, с. Гнаровське, вул. Ювілейна, буд. 1-Б, )

про стягнення 87 238,34 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.01.2017р. № 20

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося комунальне підприємство Водоканал з позовом до комунального підприємства Гнаровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області про стягнення з відповідача 87 238,34 грн. основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 03.01.2017р. порушено провадження у справі № 908/3558/16, присвоєно справі номер провадження 24/14/17, розгляд справи призначено на 20.02.2017р.

В судовому засіданні 20.02.2017р. позивачем подано заяву від 20.02.2017р. № 18635/1, в якій позивач вказує на те, що відповідачем частково сплачено заборгованість в розмірі 14 000,00 грн., у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача 73 238,34 грн. основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2016р. по 30.11.2016р. Провадження у справі в частині стягнення 14 000,00 грн. припинити за відсутністю предмету спору. Заява подана відповідно до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду.

Ухвалою від 20.02.2017р. розгляд справи відкладений на 03.03.2017р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 03.03.2017р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування вимог посилається на ст. ст. 509, 530, 625 628 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175, 193 ГК України та договір № 5376/4 від 03.01.2012р. про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, який укладений між сторонами та вказує на те, що у відповідача за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2016 року виникла заборгованість перед КП «Водоканал» по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 503 858 грн. 69 коп. В період з 01 вересня 2016 року по 31 листопада 2016 року уповноваженою особою КП «Водоканал», відповідно до умов Договору, складались акти з розрахунком сум, які підлягають сплаті. За надання послуг з водопостачання та водовідведення нараховано до сплати 115 260,96 грн., з яких сплачено 28 022,62 грн. (в т.ч. субвенції). Таким чином, на час звернення з позовом до суду заборгованість складала 87 238,34 грн. Оскільки відповідачем частково сплачено заборгованість в розмірі 14 000,00 грн., на час розгляду справи в суді, сума боргу становить 73 238,34 грн. З урахуванням зазначеного, просить суд стягнути з відповідача 73 238,34 грн. основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2016р. по 30.11.2016р. Провадження у справі в частині стягнення 14 000,00 грн. припинити за відсутністю предмету спору.

Відповідач у судове засідання не зявився, документи, витребувані судом не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи судом відповідач попереджений належним чином, в порядку статті 64 ГПК України.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2012р. між комунальним підприємством Водоканал (Водоканал) та комунальним підприємством Гнаровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області (Абонент) укладено договір № 5376/4 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (з додатковою угодою до нього), відповідно до умов якого (п. 1.1.) Водоканал забезпечує Абоненту подачу води на господарсько-питні та побутові і технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам Абонента.

Згідно з розділом 2 Договору договір укладається з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін.

Судом встановлено, що у звязку з відсутністю нового договору та відповідних заяв про припинення дії договору, Договір є чинним.

Згідно з п. 3.1.1 Договору, Водоканал зобовязаний забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу.

За визначенням п. 3.2.1 Договору, Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору.

Розділ 5 Договору передбачає, що основним документом на оплату є акт-рахунок. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються Абоненту представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення, 29, 30, 31 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, Абоненту виписується акт-рахунок. Абонент зобовязаний на протязі трьох робочих днів з дня виписки акта рахунку перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті рахунку.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1/02/12/2015 від 02.12.2015р. до договору від 03.01.2012р. № 5376, Абонентом призначено відповідальних осіб за підписання усіх видів актів, актів-рахунків, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2016 року виникла заборгованість перед КП «Водоканал» по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 503 858,69 грн.

В період з 01 вересня 2016 року по 31 листопада 2016 року уповноваженою особою КП «Водоканал», відповідно до умов Договору, складались акти з розрахунком сум, які підлягають сплаті, а саме: Акт-рахунок № 5376/4 від 30.09.2016р.; Акт-рахунок № 5376/4 від 31.10.2016р.; Акт-рахунок № 5376/4 від 30.11.2016р.

Зазначені акти підписані уповноваженою особою відповідача, проте оплата за спожиті послуги до КП «Водоканал» у повному обсязі не надійшла.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача стало надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а обовязком відповідача оплата вартості наданих йому послуг в порядку та на умовах, визначених Договором.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що свої зобовязання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу у період з 01.07.2015р. по 31.08.2016р. надавались послуги з водопостачання та водовідведення.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалося вище, пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що відповідач зобовязаний на протязі трьох робочих днів з дня виписки акту-рахунку перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті-рахунку.

За умовами п. 3.2 Договору, відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані йому послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати послуг з водопостачання та водовідведення, всупереч умов Договору та вимог закону, в обумовлений Договором строк і в повному обсязі не виконав.

Встановлено, що в період виникнення заборгованості відповідачу, за надання послуг з водопостачання та водовідведення, нараховано до сплати 115 260,96 грн., з яких сплачено 28 022,62 грн. (в т.ч. субвенції). Таким чином, позивач вказує, що на час звернення з позовом до суду, заборгованість відповідача за період з 01.09.2016р. по 30.11.2016р. становила 87 238,34 грн.

Відповідачем частково сплачено заборгованість в розмірі 14 000,00 грн., про що свідчать банківські документи, які надані позивачем, а саме: від 22.12.2016р. на суму 4 000,00 грн., від 28.12.2016р. на суму 7 000,00 грн. та від 04.01.2017р. на суму 3 000,00 грн.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 26.12.2016р. (відбиток поштового штемпеля на опису вкладення та конверті), суд вважає, що суму боргу у розмірі 4 000,00 грн., яка сплачена відповідачем 22.12.2016р., заявлена позивачем безпідставно, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення 4 000,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 83 238,34 грн. є законними, доведеними та правомірними.

Встановлено, що після звернення з позовом до суду, відповідачем сплачено суму основного боргу за договором у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується вищезгаданими банківськими документами.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 10 000,00 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

В частині стягнення 73 238,34 грн. основного боргу позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Отже, з підстав зазначених вище, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 314,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства Гнаровський сількомунгосп Вільнянського району Запорізької області (70017, Запорізька область, Вільняський район, с. Гнаровське, вул. Ювілейна, буд. 1-Б, ) на користь комунального підприємства Водоканал (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, , р/р 0001 в АКБ Індустріалбанк, МФО 313849) 73 238 (сімдесят три тисячі двісті тридцять вісім) 34 коп. основного боргу та 1 314 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 82 коп. судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі № 908/3558/16 в частині стягнення 10 000,00 грн. основного боргу - припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у повному обсязі складено і підписано 20.03.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян