ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.2017 Справа № 904/1827/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Державної установи "Дніпропетровський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров'я України", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 20.12.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №1-7-3/21-933 від 09.03.17р.

СУТЬ СПОРУ:

У лютому 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державної установи "Дніпропетровський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров'я України" про стягнення основного боргу в розмірі 35 502,50грн., пені у розмірі 626,40грн., 3% річних у розмірі 67,11грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу №114112ЕР9АDB017 від 20.01.2017р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу за січень 2017р.

16.03.2017р. позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 35 502,50грн. у звязку зі сплатою її відповідачем та стягнути з відповідача пеню у розмірі 626,40грн., 3% річних у розмірі 67,11грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому затримка у сплаті заборгованості відбулась не з його вини.

16.03.2017р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Державною установою "Дніпропетровський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров'я України" (споживач) укладений договір №114112ЕР9АDB017 на постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 1,607 тис. куб.м (п.1.2. договору).

Відповідно до п.1.3. договору планові обсяги постачання газу за січень 2017р. становлять 1,607 тис. куб.м.

Згідно п.2.9. договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється у такому порядку:

- За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до кодексу ГРМ (п.2.9.1.).

- На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаний уповноваженим представником постачальника (п.2.9.2.).

- Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (2.9.3).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем (п.3.1. договору).

Згідно п.3.2. договору ціна газу становить 7 518,53грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 1 503,71грн., всього з ПДВ - 9 022,24грн.

Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин, які склались між сторонами до дати його укладення, а саме: з 01.01.2017р. (п.11.1. договору).

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ за січень 2017р. на суму 35 502,50грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ДОЗ00001269 від 31.01.2017р., підписаного сторонами без будь-яких зауважень (а.с.15).

За п.4.1. договору розрахунковий період становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п.п.4.2. та 4.2.1. договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в такому порядку: оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

Згідно п.4.3. договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений природний газ за січень 2017р., у зв"язку з чим останній звернувся з позовом до суду.

Із матеріалів справи вбачається та підтверджується сторонами, що після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив заборгованість за поставлений природний газ у січні 2017р. у повному обсязі.

У зв"язку з цим суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 35 502,50грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутності предмету спору.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 01.02.2017р. по 23.02.2017р. у розмірі 626,40грн.

Перевіривши розрахунок пені за визначений позивачем період, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 626,40грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що відповідач сплатив суму основного боргу та є бюджетною організацією, суд вважає можливе зменшити розмір стягуваної пені до 30%, що складає 187,92грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних за період з 01.02.2017р. по 23.02.2017р. (сума та період взяті правильно) складають 67,11грн. та підлягають до стягнення

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

За п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 35 502,50грн.

Стягнути з Державної установи "Дніпропетровський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров'я України" (49006, м. Дніпро, вул. Філософська, 39-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, , п/р 0 в АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" м. Києва, МФО 300647) 187,92грн. (сто вісімдесят сім грн. 92 коп.) пені, 67,11грн. (шістдесят сім грн. 11 коп.) 3% річних, 1 600,00грн. (одна тисяча шістсот) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.03.2017р.

Суддя ОСОБА_3