КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа№ 910/13318/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників сторін:

позивача Луговець Л.А. довіреність № б/н від 02.09.16

відповідача 1 Бунечко В.І. довіреність № 10-488/д від 08.08.16

відповідача 2 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016

у справі № 910/13318/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Укрнафта",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Зурбаган-Юг"

про стягнення 513 255,89 дол. США,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зурбаган-Юг" про стягнення 513255,89 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 у справі № 910/13318/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" попередню оплату у розмірі 513 255,89 дол. США, що еквівалентно 32 822 714,17 рос. рублів, та судовий збір у розмірі 191 316,13 грн. В задоволенні позовних вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зурбаган-Юг" відмовити повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ "Укрнафта" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 у справі № 910/13318/16 повністю скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі.

Позивач у відзиві проти апеляційної скарги заперечував та просив суд рішення залишити без змін, скаргу без задоволення.

Судова колегія, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, встановила наступне.

26.06.2013 між ПАТ "Укрнафта" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" був укладений контракт купівлі-продажу №181/2013 (надалі - "Контракт"), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар на умовах, що визначені нижче.

11.08.2014 між ТОВ "Індустрія Феросплавів" (кредитор) та ТОВ "Зурбаган-Юг" (поручитель) був укладений договір поруки (надалі - "Договір поруки"), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ПАТ "Укрнафта" (боржник), які виникли згідно контракту №181/2013 від 26.06.2013, який був укладений між кредитором та боржником, в тому числі, по стягненню основного боргу, повернення передоплати, по прострочці зобов'язань, по невиконанню зобов'язань, по сплаті 3% річних від простроченої суми, а також суми боргу з урахуванням індексу інфляції, по сплаті неустойки, по відшкодуванню понесених кредитором збитків або втраченої вигоди.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржником по основному договору згідно п. 1.1 даного договору поруки в сумі не більше 100 000,00 грн.

Також 30.06.2016 між ТОВ "ФК "Бізнес Факторинг" (фактор) та ТОВ "Індустрія Феросплавів" був укладений договір факторингу №1/2016 (надалі - "Договір факторингу"), згідно з умовами п. 1.1 якого клієнт відступає фактору своє право вимоги у повному обсязі згідно контракту №181/2013 від 26.06.2013, який був укладений між клієнтом і ПАТ "Укрнафта" (боржник) і згідно з договором поруки від 11.08.2014, укладеного між клієнтом і ТОВ "Зурбаган-Юг" (поручитель), у тому числі належного виконання боржником і поручителем зобов'язань з відшкодування боргу у розмірі 513 255,89 дол. США, зі сплати 3% річних від простроченої суми, а також суми боргу з урахуванням індексу інфляції, за сплату неустойки, з відшкодуванням понесених клієнтом збитків або втраченої вигоди, а також щодо розірвання основного контракту та договору поруки, а фактор оплачує відступлення права вимоги на умовах цього договору.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 1 зобов'язання з повернення передоплати у розмірі 513 255,89 дол. США згідно з умовами Контракту.

Розглянувши наявні матеріали справи, колегія суддів відзначає наступне.

В силу п. 10 контракту №181/2013 від 26.06.2013 передбачено, що всі спори, які виникають між сторонами за даним контрактом повинні розглядатись Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Статтею 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися зокрема спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Згідно п.2 Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, яке є додатком №1 до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", до Міжнародного комерційного арбітражного суду можуть за угодою сторін передаватись на вирішення: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, які виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін спору знаходиться за кордоном, а також спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України. Зовнішньоекономічні відносини, спори з яких можуть бути передані на вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, стосуються, зокрема, відносин купівлі-продажу (поставки) товарів, виконання робіт, надання послуг, обміну товарами та/чи послугами, перевезення вантажів і пасажирів, торгового представництва і посередництва, оренди (лізингу), науково-технічного обміну, обміну іншими наслідками творчої діяльності, спорудження промислових та інших об'єктів, ліцензійних операцій, інвестицій, кредитно-розрахункових операцій, страхування, спільного підприємництва та інших форм промислової і підприємницької кооперації.

Згідно з розділом 1 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого Рішенням президії Торгово-промислової палати України від 17.04.2007 № 18 (1) із змінами, внесеними рішенням президії Торгово-промислової палати України від 25.10.2012 № 24 (6) Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України є самостійною, постійно діючою установою (третейським судом), здійснюючою свою діяльність відповідно до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" від 24.02.1994, Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України і даного Регламенту.

У пар.2 "Компетенція МКАС" статті 1 Регламенту встановлено, що у МКАС за угодою сторін можуть передаватись: спори із договірних та інших цивільно-правових відносин, які виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України; до компетенції МКАС відносяться, зокрема, спори, які стосуються відносин торгового характеру, включаючи наступні угоди та не обмежуючись ними: купівля-продаж (поставка) товарів, виконання робіт, надання послуг, обмін товарами та/або послугами, перевезення вантажів та пасажирів, торгове представництво та посередництво, оренда (лізинг), науково-технічний обмін, обмін іншими наслідками творчої діяльності, спорудження промислових та інших об'єктів, ліцензійні операції, інвестиції, кредитно-розрахункові операції, страхування, спільне підприємництво та інші форми промислової і підприємницької кооперації.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено, та в свою чергу позивачем, в силу вимог ст. 33 ГПК України, не доведено обставин, які б давали б підставу для висновку щодо недійсності, не чинності чи неможливості виконання арбітражного застереження, зробленого сторонами в п. 10 контракту №181/2013 від 26.06.2013.

Крім того судом береться до уваги те, що в силу п. 1.4 договору факторингу № 1/2016 від 30.06.2016, разом з правом грошової вимоги фактору переходять всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що до фактора перейшло також право, передбачене п. 10 контракту №181/2013 від 26.06.2013.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в господарських судах України).

Про те, що необхідно припиняти провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України у разі подання позову з питання, що є предметом арбітражної угоди зазначено в постанові Верховного Суду України від 11.04.2006 у справі № 8/348а та в п. 5 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій".

За таких обставин рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню повністю.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1 ст. 80, 99, 101, 102 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 у справі № 910/13318/16 скасувати повністю.

Приринити провадження у справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12, оф. 195; ідентифікаційний код 40386508) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 210 447,75 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/13318/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов