ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" березня 2017 р. Справа № 926/4676/16

За позовом Державного агентства резерву України м. Київ

до відповідача Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» смт. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області

про стягнення 199035,40 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 представник (довіреність від 09.11.2016 р.)

Від відповідача ОСОБА_2 представник (довіреність від 17.02.2017 р.), ОСОБА_3-М.Л. головний бухгалтер (довіреність від 13.02.2017 р.)

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Державне агентство резерву України м. Київ звернулося з позовом до Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» смт. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області про стягнення 199035,40 грн. штрафних санкцій за непроведення освіження зерна, що становить 20 % вартості матеріальних цінностей згідно договору № юр-2зб/343-2009 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 р.

Ухвалою від 22.12.2016 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 25.01.2017 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє ухвалою від 22.02.2017 р. вирішення спору перенесено на 06.03.2017 р.

Ухвалою від 13.02.2017 р. зустрічний позов Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» смт. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області до Державного агентства резерву України м. Київ про стягнення 64035,45 грн. повернуто без розгляду.

03.03.2017 р. відповідач звернувся до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання зустрічної позовної заяви. Подана заява підлягає задоволенню, оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У судовому 06.03.2017 р. засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що освіження зерна ним проводилось своєчасно до 2015 р., а після цього позивач ухилявся від свого обовязку у сприянні проведенню освіження зерна. Також відповідач зазначає, що до 31.12.2013 р. він належав до сфери управління Держрезерву України, а після цього входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, що унеможливлює проведення освіження зерна без згоди позивача. Крім того, відповідач вказує на те, що зерно зберігалось у належному стані, про що достеменно відомо позивачеві.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

08.01.2009 р. між сторонами укладено договір № юр-2зб/343-2009 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву (далі Договір), згідно якого позивач передає, а відповідач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з специфікацією у кількості та за вартістю згідно з актом форми Р-16 (п. 1.2 Договору).

П. 2.6 Договору передбачив обовязок відповідача проводити освіження (поновлення) та заміну цінностей на продукцію аналогічного асортименту і якості самостійно без залучення додаткових коштів з поданням відповідачеві акта форми Р-17 протягом 3 днів після здійснення операції.

Розділ 6 Договору передбачає, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством, зокрема згідно із Законом України «Про державний матеріальний резерв», іншими актами законодавства.

Так, згідно ч.12 ст. 14 Закону України «Про державний матеріальний резерв» у разі порушення правил і умов зберігання, несвоєчасного освіження та заміни матеріальних цінностей державного резерву, а також зберігання матеріальних цінностей, що не відповідають затвердженій номенклатурі, діючим стандартам і технічним умовам, несвоєчасного подання встановленої звітності підприємства, установи і організації - відповідальні зберігачі сплачують штраф у розмірі 20 відсотків від вартості матеріальних цінностей, щодо яких допущено порушення.

Позивач вказує на те, що вартість матеріальних цінностей, які мали бути освіжені становить 995177,20 грн., з них: пшениця 2 класу у кількості 152,665 тонн, на суму 656459,50 грн.; пшениця 3 класу у кількості 63,295 тонн, на суму 269953,175 грн.; пшениця 4 класу у кількості 16,65 тонн, на суму 68764,50 грн.

Всупереч положенням п. 1.2 Договору позивач не надав актів форми-16 щодо прийняття відповідачем на виконання умов Договору матеріальних цінностей державного резерву.

Натомість позивач надав акти форми Р-16 про прийняття відповідачем на зберігання: пшениці 3 класу за 2007 рік у кількості 1779,47 тонн на суму 251549,54 грн., пшениці 4 класу за 2007 рік у кількості 9478,97 тонн на суму 97044,92 грн. Дані акти не беруться до уваги судом як докази у справі, оскільки вони датовані 2007 роком, а кількість пшениці не співпадає із заявленими позовними вимогами. При цьому слід зазначити, що Договір не містить посилань, що він розповсюджує свою дію на закладення пшениці врожаю 2007 року.

Звіти відповідача про наявність зерна державного резерву за 2016 рік також не містять посилань на Договір. До того ж у вказаних актах також йдеться про урожай 2007 року, про який відсутні згадки у Договорі.

Згідно п. 1.2 Інструкції про порядок проведення контролю за станом роботи з матеріальними цінностями державного резерву, затвердженої наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 08.09.2009 р. № 239 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2010 р. за № 65/17360 (далі Інструкція) освіження запасів державного резерву - відпуск матеріальних цінностей з державного резерву у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання матеріальних цінностей, тари, упаковки, а також внаслідок виникнення обставин, які можуть призвести до псування або погіршення якості продукції до закінчення терміну її зберігання, за умови одночасної або наступної поставки і закладення до державного резерву тієї самої кількості аналогічних матеріальних цінностей в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Уповноважені представники Держкомрезерву здійснюють контрольні заходи за виконанням відповідальними зберігачами зобов'язань щодо зберігання, освіження (заміни) матеріальних цінностей державного резерву, дотриманням порядку їх закладення, відпуску та своєчасного повернення позичених матеріальних цінностей, а також за відповідністю зазначених цінностей затвердженій номенклатурі, державним стандартам і технічним умовам (п. 1.5 Інструкції).

Згідно спільного наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву та Міністерства аграрної політики України № 241/539 від 27.07.2007 р. строк зберігання пшениці становить 2 роки, тобто освіження пшениці повинно проводитись кожні 2 роки. Позивач вказує, що освіження не проводилось відповідачем взагалі, позаяк позивачем не надано відомості про проведення контрольних заходів щодо відповідального зберігача та акти (довідки) за результатами проведення таких заходів або акти про неможливість проведення контрольних заходів. Таким чином, позивач не вказав, коли повинно було проводитись освіження, доказів вжиття заходів перевірки відповідача також не представив.

21.12.2016 р. відповідач придбав пшеницю позивача, яка перебувала у нього на зберіганні у кількості 232,610 тонн, претензії щодо якості пшениці у відповідача відсутні (п. 8.2 договору купівлі-продажу від 21.12.2016 р.).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 11 Закону України «Про державний матеріальний резерв» запаси матеріальних цінностей державного резерву розміщуються на підприємствах, в установах і організаціях, спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей державного резерву. Розміщення і будівництво на території України підприємств, установ, організацій та інших об'єктів системи державного резерву здійснюються в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підприємства, установи і організації всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, зобов'язані забезпечити розміщення, зберігання, своєчасне освіження, заміну, а також відпуск матеріальних цінностей із державного резерву згідно із зазначеними завданнями власними силами.

Відповідач не належить до підприємств, установ і організацій всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, а тому норми Закону України «Про державний матеріальний резерв» на нього не розповсюджуються у частині обовязкового освіження пшениці за власний рахунок.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 Закону України «Про державний матеріальний резерв» державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відпуск матеріальних цінностей з державного резерву здійснюється:

у зв'язку з їх освіженням (поновленням) і заміною;

у порядку тимчасового позичання;

у порядку розбронювання;

для надання гуманітарної допомоги;

для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

у разі настання особливого періоду.

Матеріальні цінності з державного резерву реалізуються на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відпуск із державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню (поновленню) і зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву провадиться за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Такий відпуск провадиться на конкурсних засадах. Кошти, отримані внаслідок такої реалізації, спрямовуються на придбання та закладення до державного резерву аналогічних матеріальних цінностей. Освіження (поновлення) матеріальних цінностей державного резерву, що знаходяться на зберіганні на підприємствах, в установах і організаціях (відповідальних зберігачів), а також заміна їх на продукцію аналогічного асортименту та якості здійснюється ними самостійно без залучення додаткових коштів.

На виконання вимог діючого законодавства Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про освіження зерна у 2015 р., про що повідомлено відповідача листом від 08.10.2015 р. Одночасно, позивачем оголошено аукціон на реалізацію матеріальних цінностей державного резерву, який проведено у 2016 р.

У свою чергу, відповідач неодноразово звертався до позивача із листами про надання дозволу на проведення освіження (04.09.2015 р., 30.10.2015 р.), які залишені позивачем без реагування.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити, оскільки: позивач не довів отримання відповідачем обєму пшениці на суму 995177,20 грн., про яку йдеться у позові; позивачем не надано відомості про проведення контрольних заходів щодо відповідального зберігача та акти (довідки) за результатами проведення таких заходів або акти про неможливість проведення контрольних заходів, позивач не вказав, коли повинно було проводитись освіження, доказів вжиття заходів перевірки відповідача також не представив; позивачем не доведено погіршення якості пшениці, яка перебувала на зберіганні у відповідача; відповідач вживав заходів щодо проведення освіження пшениці у 2015 р. проте позивач не погодив проведення такого освіження.

Доводи позивача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Повернути з Державного бюджету України Державному підприємству «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів», , смт. Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області 1600,00 грн. судового збору, сплачених платіжним дорученням № 104 від 08.02.2017 р.

Повний текст рішення складено 10.03.2076 р.

Суддя ОСОБА_4