РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Справа № 902/1278/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників:

від арбітражного керуючого Гонти О.А.: Гонта О.А. (особисто); ОСОБА_2 (довіреність №б/н від 03 березня 2017 року); ОСОБА_3 (довіреність №б/н від 03 березня 2017 року),

від ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (довіреність №б/н від 03 березня 2017 року

від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - Харчук В.М. (довіреність № 010-01/507 від 28 січня 2015 року)

від арбітражного керуючого Грущенка К.О. - Прокопчук А.В. (довіреність №б/н від 03 березня 2017 року)

від інших учасників - не з'явились

розглянувши апеляційні скарги арбітражного керуючого Гонти Ольги Анатоліївни, ОСОБА_4 та арбітражного керуючого Грущенка Костянтина Олександровича на ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року у справі №902/1278/15 (суддя Міліціанов Р.В.)

за заявою боржника: Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодовочпостач"

про банкрутство

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер RTD 80M52411.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області (суддя Міліціанов Р.В.) від 31 січня 2017 року у справі №902/1278/15 було прийнято наступні рішення: частково задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" №074-22/32 від 11 січня 2017 року; у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" Гонти О.А. №02-05/750 від 05 грудня 2016 року про припинення повноважень ліквідатора боржника було відмовлено; усунено арбітражного керуючого Гонту Ольгу Анатоліївну від виконання обов'язків ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" на підставі пункту 1 частини 3 статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; відмовлено у задоволенні вимог пунктів 2, 3, 4, 6, 9, 15 скарги публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" №074-22/32 від 11 січня 2017 року; відмовлено у задоволенні клопотання комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" №б/н від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором боржника Грущенка К.О.; відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення його ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач"; задоволено заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. №б/н від 30 січня 2017 року; призначено ліквідатором Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодоовочпостач" арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну (свідоцтво НОМЕР_3 від 12 лютого 2013 року); зобов'язано арбітражного керуючого Гонту Ольгу Анатоліївну (свідоцтво НОМЕР_4 від 01 лютого 2013 року; код НОМЕР_1; АДРЕСА_1) протягом 15 днів передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодоовочпостач" (23219, Вінницька область, с. Вінницькі Хутори, Немирівське шосе, буд. 103, код 01557199) арбітражному керуючому Белінській Наталії Олександрівні (свідоцтво НОМЕР_3 від 12 лютого 2013 року, код НОМЕР_2, АДРЕСА_2).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, арбітражний керуючий Гонта Ольга Анатоліївна звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року по справі №902/1278/15 повністю та направити справу №902/1278/15 на новий розгляд до господарського суду Вінницької області. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вважає, що при винесені судом першої інстанції оскаржуваної ухвали неповно з'ясовано обставини справи, в зв'язку з чим, висновки суду не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства. А тому, на думку апелянта, оскаржувана ухвала, яка винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт зазначає, що під час виконання Гонтою О.А. покладених на неї обов'язків ліквідатора встановлених чинним законодавством, остання жодними своїми діями не порушувала прав та законних інтересів кредиторів банкрута. Крім того, матеріали справи містять безліч письмових доказів, які свідчать про вчинення цілої низки дій арбітражним керуючим Гонтою О.А. - ліквідатором підприємства-банкрута, які передбачено Законом про банкрутство та підтверджують виконану роботу. З огляду на те, що суд першої інстанції не враховано ту обставину, що закінчення двохмісячного строку попередження про наступне звільнення головного бухгалтера ПАТ "Вінницяплодовочпостач" ОСОБА_10 припадало на неробочі дві, звільнення ОСОБА_10 було здійснено в перший робочий день (понеділок), ліквідатором не було порушено вимоги чинного законодавства. Чинним законодавством прямо передбачено право ліквідатора укладати та виконувати договори, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані. В той же час, законодавство України не містить заборони того, що таким договором не може бути трудова угода. За таких обставин, ліквідатором було укладено з ОСОБА_11 трудову угоду від 02 листопада 2015 року, за умовами якої виконавчий директор ОСОБА_11 виконує чітко визначене коло повноважень, насамперед, здійснює зберігання матеріальних та інших цінностей (майнових активів) Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодовочпостач", що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с.Вінницькі Хутори, вул.Немирівське шосе, буд.103, а також несе повну матеріальну відповідальність за їх використання та збереження. Додатково до вказаної трудової угоди, між ПАТ "Вінницяплодовочпостач" та ОСОБА_11 було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність. Таким чином, у зв'язку з тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вищевикладеним фактам, це призвело до невірного застосування норм законодавства України про працю у ліквідаційній процедури по справі №902/1278/15 та хибних висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі. Залучення фахівця в галузі права було пов'язано з необхідністю участі в судових засіданнях в апеляційній та касаційній інстанціях по справі №902/1278/16 за позовом ТОВ "В.І.С. Плюс" до ПАТ "Вінницяплодовочпостач" про зобов'язання повернути майно. Також у зв'язку з ускладненнями, які виникли під час проведення інвентаризації майна банкрута та детально описані у звітах ліквідатора ПАТ "Вінницяплодовочпостач" про виконану роботу, що міститься в матеріалах справи №902/1278/15, вказаного фахівця було залучено до проведення інвентаризації майна банкрута та включено до складу інвентаризаційної комісії. Оскільки, місцевим судом не було надано належної правової оцінки документам, що містяться в матеріалах справи №902/1278/15, в оскаржуваній ухвалі безпідставно зазначено про необґрунтованість витрат на залучення фахівця в галузі права. Крім того, на виплату заробітної плати працівникам введений ухвалою суду від 05 жовтня 2015 року по справі №902/1278/16 мораторій на задоволення вимог кредиторів не поширюється. Разом з тим, Законом України "Про оплату праці" та Кодексом законів про працю України встановлено обов'язок роботодавця здійснювати оплату праці працівників в першочерговому порядку. З огляду на викладене, на виконання вищевикладених норм чинного законодавства, ліквідатором нараховувалась та виплачувалась заробітна плата працівникам ПАТ "Вінницяплодовочпостач", які перебувають (перебували) на своїх посадах на законних підставах. Порушення черговості задоволення вимог кредиторів у справі №902/1278/16 про банкрутство ПАТ "Вінницяплодовочпостач" ліквідатором не допускалися з огляду на те, що наразі кошти, отримані від орендної плати, спрямовувалися лише в межах однієї (першої) черги. Оскільки чинним законодавством прямо передбачене право банкрута передавати в оренду належне йому майно на підставі відповідних договорів оренди до його продажу в ліквідаційній процедурі, перебування в оренді майна ПАТ "Вінницяплодовочпостач" не може бути розцінене як провадження господарської діяльності банкрута, а тому в діях ліквідатора відсутні будь-які порушення Закону про банкрутство. В період проведення інвентаризації майна банкрута, на зберіганні у ПАТ "Вінницяплодвочпостач" згідно відповідних договорів перебувало майно ТОВ "В.І.С. Плюс" та ТОВ "Альпарі". У зв'язку з чим, у встановленому чинним законодавством порядку, інвентаризаційною комісією ПАТ "Вінницяплодовочпостач" було також проінвентаризовано майнові активи вказаних юридичних осіб, що перебували на зберіганні у банкрута. Однак, вказане майно не входить та не може входити до ліквідаційної маси банкрута, тобто його наявність на відповідальному зберіганні не впливає на фактичний склад ліквідаційної маси банкрута. З огляду на що, відповідні інвентаризаційній описи не долучались до звіту ліквідатора про виконану роботу, оскільки їх наявність в матеріалах справи №902/1278/15 могла сприяти формуванню хибного уявлення про склад майнових активів банкрута, за рахунок реалізації яких в ліквідаційній процедурі ПАТ "Вінницяплодовочпостач" має відбутися погашення вимог кредиторів. Враховуючи викладене, судом першої інстанції було неправомірно усунено арбітражного керуючого Гонту Ольгу Анатоліївну від виконання обов'язків ліквідатора ПАТ "Вінницяплодовочпостач".

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі №902/1278/15 було прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гонти О.А. та призначено дату судового засідання на 06 березня 2017 року о 10:00 год.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, голова комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодовочпостач" - ОСОБА_4 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року по справі №902/1278/15 повністю, винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ПАТ "Укрексімбанк" №074-22/32 від 11 січня 2017 року повністю; задовольнити заяву ліквідатора ПАТ "Вінницяплодовочпостач" Гонти О.А. №02-05/750 від 05 грудня 2016 року про припинення повноважень ліквідатора боржника; задовольнити клопотання комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодовочпостач" №б/н від 05 грудня 2016 року про призначення арбітражного керуючого Грущенка К.О.; задовольнити заяву арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення його ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач"; відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. №б/н від 30 січня 2017 року та призначити ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" арбітражного керуючого Грущенка Костянтина Олександровича. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи та неповноту встановлення обставин справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, всупереч приписам частини 11 статті 40 закону про банкрутство, не з'ясував які права та інтереси банку було порушено діями арбітражного керуючого Гонти О.А. Імперативною нормою Закону передбачено право на укладення підприємством-банкрутом договорів оренди після відкриття ліквідаційної процедури. АТ "Укрексімбанк" є заставним кредитором у даній справі, вимоги якого забезпечено майном боржника (як майновим поручителем). Як зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 09 серпня 2016 року по даній справі (винесеної під час розгляду вимог банку), що погашення вимог банку може здійснюватись лише за кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки. Таким чином, кошти, отримані від здачі в оренду приміщень не можуть бути направлені на задоволення вимог банку, у зв'язку з чим укладенням договорів оренди не порушено та не може бути порушено прав чи законних інтересів банку. Натомість, отримана підприємством-банкрутом орендна плата може бути спрямована як на відшкодування витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство так і на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Жодних претензій від кредиторів щодо використання орендної плати - немає та не було. На засіданні комітету кредиторів 02 грудня 2016 року, детально ознайомившись з документами, наданими арбітражним керуючим Гонтою О.А., в тому числі в частині понесених витрат та спрямування одержаних коштів, жоден кредитор не висловив будь-яких зауважень. Зазначене також стосується й висновку суду першої інстанції про неправомірне використання арбітражним керуючим Гонтою О.А. коштів та порушення пропорційності задоволення вимог кредиторів. Трудовим законодавством передбачено прядок звільнення працівників з обов'язковим попереднім повідомленням про наступне звільнення не пізніше ніж за 2 місяці. Тобто, такий строк повинен бути не меншим ніж 2 місяці, проте граничний строк звільнення у трудовому законодавстві також не встановлений. З огляду на вказане, ліквідатор ПАТ "Вінницяплодовочпостач", повідомивши працівників про наступне звільнення, не порушила жодної норми закону, оскільки граничного строку звільнення не передбачено. Стосовно висновків суду першої інстанції про порушення порядку проведення інвентаризації арбітражним керуючим Гонтою О.А., то, слід зазначити, що комітет кредиторів переконливо стверджує про повну відповідність проведення інвентаризації Положенню про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02 вересня 2014 року №879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №1365/26142. У даній справі комітетом кредиторів було прийнято рішення (протокол комітету кредиторів від 02 грудня 2016 року) про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" арбітражного керуючого Грущенка К.О.. Проте, у оскаржуваній ухвалі лише зазначено про те, що суд критично оцінює клопотання комітету кредиторів від 05 грудня 2016 року, так як комітетом кредиторів було схвалено звіти арбітражного керуючого Гонти О.А. без зауважень. У зв'язку з чим, не зрозуміло на підставі яких мотивів було судом першої інстанції відхилено рішення комітету кредиторів про призначення Грущенка К.О. та яким чином впливає оцінка роботи арбітражного керуючого Гонти О.А. на обрання комітетом кредиторів іншої кандидатури - арбітражного керуючого Грущенка К.О..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі №902/1278/15 було прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, розгляд апеляційних скарг арбітражного керуючого Гонти О.А. та ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року у справі №902/1278/15 прийнято до спільного розгляду, призначено дату судового засідання на 06 березня 2017 року о 10:00 год..

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, арбітражний керуючий Грущенко Костянтин Олександрович звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року по справі №902/1278/15 в частині відмови у задоволенні заяви арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач"; у задоволенні заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. №б/н від 30 січня 2017 року; у призначенні ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни та прийняти нове рішення, яким: заяву арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" задовольнити; заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. №б/н від 30 січня 2017 року про призначення ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" залишити без задоволення; призначити ліквідатором ПАТ "Вінницяплодовочпостач" арбітражного керуючого Грущенка К.О. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповну оцінку доказів. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції, при оцінці кандидатур арбітражних керуючих застосував законодавчі вимоги до рівнів кваліфікації арбітражних керуючих, які втратили чинність. Окремої уваги заслуговує, при визначенні кандидатури арбітражного керуючого, кількість справ, в яких бере участь арбітражний керуючий на даний час, так як менша завантаженість чітко вказує на можливість арбітражного керуючого приділити значно більше часу для виконання своїх повноважень у певній справі. Такі обставини залишились поза увагою суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи, обидві кандидатури арбітражних керуючих мають орієнтовно однаковий досвід роботи (2009 рік, 2011 рік). При цьому, судом першої інстанції, взагалі не надано оцінки факту та періоду заняття кандидатурами арбітражних керуючих керівних посад, що має досить важливе значення при виконанні повноважень арбітражного керуючого. Зокрема, згідно відомостей трудової книжки Грущенка К.О., він має досвід роботи на керівних посадах (керівника, заступника керівника) близько 13 років, починаючи з 1997 року. Натомість, досвід арбітражного керуючого Белінської Н.О. на керівних посадах вчетверо менший, лише 3 роки. Згідно із частиною 1 статті 97, частиною 2 статті 102 Закону про банкрутство наявність юридичної або економічної освіти є умовою для отримання особою свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, однак не являється умовою для визначення кандидатури арбітражного керуючого згідно із статтею 114 Закону про банкрутство. Суд першої інстанції надав перевагу кандидатурі арбітражного керуючого з юридичною освітою на підставі того, що відпаде необхідність у залученні спеціалістів у галузі права. З огляду на зазначене, мотивація висновків суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі вказує про суб'єктивний підхід до оцінки кандидатур арбітражних керуючих. Враховуючи викладене, при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неправильно застосовано статтю 114 Закону про банкрутство та порушено вимоги статті 43 ГПК України щодо правил оцінки доказів у їх сукупності. Суд першої інстанції не надав оцінки всім доказам, що свідчить про неповний та необ'єктивний розгляд справи в частині призначення ліквідатора підприємства - банкрута, не з'ясував належним чином дійсні обставини справи, що вплинуло на їх юридичну оцінку, а відповідно і правильність застосування норм матеріального права.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі №902/1278/15 було прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого Грущенка К.О., розгляд апеляційних скарги арбітражного керуючого Гонти О.А., ОСОБА_4 та арбітражного керуючого Грущенка К.О. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року у справі №902/1278/15 прийнято до спільного розгляду.

27 лютого 2017 року від кредитора - ОСОБА_12 надійшов відзив на апеляційні скарги, відповідно до якого остання повністю підтримує апеляційну скаргу голови комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодовочпостач" - ОСОБА_4 та просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року по справі №902/1278/15 повністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що під час виконання повноважень ліквідатора ПАТ "Вінницяплодовочпостач" арбітражним керуючим Гонтою О.А. подавалися до господарського суду Вінницької області звіти ліквідатора ПАТ "Вінницяплодовочпостач" про виконану роботу. У цих звітах, серед іншого, арбітражний керуючий звітувала перед судом: про перебування ОСОБА_11 у трудових правовідносинах з ПАТ "Вінницяплодовочпостач" з покладенням на нього повної матеріальної відповідальності за збереження активів банкрута; про проведення інвентаризації на ПАТ "Вінницяплодовочпостач", яка з незалежних від ліквідатора причин була розтягнута в часі; про перебування об'єктів нерухомості, що належать ПАТ "Вінницяплодовочпостач", в оренді та про надходження на ліквідаційний рахунок грошових коштів від здачі в оренду цих об'єктів нерухомості. Також, ліквідатором було повідомлено про залучення спеціалістів, в тому числі в галузі права (з зазначенням сум, що були витрачені на оплату послуг залучених спеціалістів), та розписано на що саме і в яких розмірах спрямовувалися кошти, отримані банкрутом в ході ліквідаційної процедури. За результатами розгляду Звіту ліквідатора про хід ліквідаційної процедури №02-04/101 від 22 березня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області від 22 березня 2016 року по справі №902/1278/15 вказаний звіт було прийнято до відома (без жодних зауважень). За результатами розгляду Звіту ліквідатора про хід ліквідаційної процедури №02-05/678 від 11 жовтня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області від 11 жовтня 2016 року по справі №902/1278/15 вказаний звіт було прийнято до відома (без жодних зауважень). Як вбачається з вказаних ухвал, суд дослідив звіти та додані до них документи, що свідчать про виконану роботу, та дійшов висновку про прийняття звітів до відома без жодних зауважень. Вищенаведене свідчить про непослідовність суду першої інстанції, що суперечить Конституції України, міжнародним договорам, до яких приєдналась Україна та практиці Європейського суду з прав людини.

01 березня 2017 року від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшов відзив №074-22/176 від 27 лютого 2017 року на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гонти О.А., відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Гонти О.А. просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що колишній ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Гонта О.А. інвентаризацію майна провела з великим запізненням в кінці червня 2016 року, в той час як ліквідаційна процедура була введена ще 02 листопада 2015 року. Під час інвентаризації, як зазначено в звіті арбітражного керуючого, на складах банкрута було виявлено майно інших юридичних осіб, що передане банкруту на зберігання, зокрема майно ТОВ "Альпарі", ТОВ "Альпарі-Кельце-Інвест", ТОВ "В.І.С. Плюс" та інших. В порушення вимог законодавства, яке регламентує процедуру та порядок проведення інвентаризації майна підприємства, арбітражний керуючий Гонта О.А. не забезпечила суцільність інвентаризації, яка передбачає інвентаризацію активів що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні. В порушення абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором не проведено оцінку майна банкрута. Крім того, арбітражним керуючим було порушено вимоги частини 2 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо звільнення керівника банкрута. Також, було порушено пропорційність задоволення вимог кредиторів в межах однієї черги та допущено неефективне управління майном банкрута та його фінансовими ресурсами.

01 березня 2017 року від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшов відзив №074-22/177 від 27 лютого 2017 року на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Грущенка К.О., відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Грущенка К.О. просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованих комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно. Так, господарський суд Вінницької області в ухвалі від 31 січня 2017 року встановив, що кандидатура арбітражного керуючого Белінської Н.О. має переваги перед кандидатурою арбітражного керуючого Грущенка К.О., зокрема, більш тривалий досвід роботи арбітражного керуючого Белінської Н.О., вищий рівень кваліфікації та більша кількість справ де остання приймала участь як розпорядник, керуючий санацією чи ліквідатор.

02 березня 2017 року від голови комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодовочпостач" - ОСОБА_4 надійшли доповнення до апеляційної скарги, де зазначено, що вже понад чотири роки арбітражний керуючий Белінська Н.О. не є суб'єктом підприємницької діяльності, а тому і не може бути ліцензіатом, а відтак і не може порушувати ліцензійні умови провадження діяльності арбітражного керуючого. Разом з тим, апелянт звертає увагу на той факт, що згідно інформації, що міститься на Публічному сайті Єдиного реєстру арбітражних керуючих (роздруківка якого додана Белінською Н.О. до своєї заяви), певний час діяльність арбітражного керуючого Белінської Н.О. була припинена. Поряд з цим, в ході судового розгляду справи №802/1629/16-а факти вчинення арбітражним керуючим Белінською Н.О. правопорушень не були спростовані, а наказ Міністерства юстиції України №2849/5 від 03 жовтня 2016 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Белінській Н.О." було скасовано судом з інших підстав.

06 березня 2017 року від голови комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодовочпостач" - ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги до яких додано аналітику по справам про банкрутство, в яких Белінська Н.О. виконувала повноваження арбітражного керуючого. З вказаної аналітики вбачається, що в 90% справ, в яких арбітражний керуючий Белінська Н.О. здійснювала повноваження арбітражного керуючого не здійснювалась інвентаризація майна.

06 березня 2017 року від арбітражного керуючого Грущенка К.О. надійшов супровідний лист №01-21/265 від 03 березня 2017 року до якого долучений акт планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02 червня 2016 року №12.

Також, 06 березня 2017 року від арбітражного керуючого Гонти О.А. надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких зазначено, що враховуючи норми статей 42-44 та Розділу ІV Закону про банкрутство, арбітражний керуючий звернулась до банку з листом №02-05/734 від 24 листопада 2016 року, у якому просила АТ "Укрексімбанк" надати згоду на реалізацію цілісного майнового комплексу, до складу якого, серед іншого, входить предмет іпотеки АТ "Укрексімбанк". Станом на 31 січня 2017 року, незважаючи на те, що минуло два місяці від дати звернення до банку, відповіді на вказаний лист банком не надано, що безумовно, затягувало ліквідаційну процедуру. Таким чином, твердження АТ "Укрексімбанк" про те, що ліквідатор несвоєчасно проводить ліквідаційні заходи, не відповідає дійсності. Крім того, інвентаризація майнових активів, які перебували на відповідальному зберіганні у банкрута, ніяким чином не впливає на склад ліквідаційної маси ПАТ "Вінницяплодовочпостач". Стосовно не проведення оцінки майна банкрута, арбітражний керуючий зауважує, що у тому випадку, якщо цілісний майновий комплекс ПАТ "Вінницяплодовочпостач" не буде реалізовано на аукціоні з продажу ЦМК, то майно банкрута реалізовуватиметься на аукціоні частинами з початковою вартістю, визначеною незалежним оцінювачем. З огляду на те, що звіт про незалежну оцінку має встановлений чинним законодавством термін дії, а також те, що ситуація на ринку нерухомості постійно змінюється, замовляти незалежну експертну оцінку майна ПАТ "Вінницяплодовочпостач" було передчасним та недоцільним. Також, апелянт звертає увагу на той факт, що перебування ОСОБА_11 в трудових правовідносинах з ПАТ "Вінницяплодовочпостач" ніяким чином не порушував права та законні інтереси АТ "Укрексімбанк" та інших кредиторів у справі №902/1278/15.

Безпосередньо в судовому засіданні представники апелянтів та АТ "Укрексімбанк" повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційних скаргах та у відзивах на них.

Представники інших учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1278/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодоовочпостач" (23219, Вінницька область, с. Вінницькі Хутори, Немирівське шосе, буд. 103, код 01557199) про банкрутство.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури, постановою від 02 листопада 2015 року ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" арбітражного керуючого Гонту О.А.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року судом затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року було призначено до розгляду заяву ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" Гонти О.А. №02-05/750 від 05 грудня 2016 року про припинення повноважень ліквідатора боржника, клопотання ОСОБА_13 № б/н від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором боржника Грущенка К.О. та заяву арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення його ліквідатором боржника.

10 січня 2017 року до місцевого суду від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м. Вінниці надійшла скарга №074-22/32 від 11 січня 2017 року на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Гонти О. А. по справі №902/1278/15 з додатками.

31 січня 2017 року від арбітражного керуючого Белінської Н. О. надійшла заява №б/н від 30 січня 2017 року про призначення її ліквідатором боржника у даній справі з додатком.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У пункті 11 наведеної норми передбачено оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора (ліквідаційної комісії) до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Також, частиною 4 статті 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 3 статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою.

Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); подання до суду неправдивих відомостей; відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство (стаття 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Ліквідатор скористався визначеним статтею 98 Закону про банкрутство правом подання до господарського суду заяви про припинення своїх повноважень, зокрема 05 грудня 2016 року до місцевого господарського суду надійшла заява ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" Гонти О.А. №02-05/750 від 05 грудня 2016 року про припинення повноважень ліквідатора боржника.

Від представника комітету кредиторів боржника ОСОБА_13 до суду надійшло клопотання № б/н від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором боржника Грущенка К. О..

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що суд при розгляді клопотання учасників ліквідаційної процедури про припинення повноважень ліквідатора повинен встановити факти невиконання та неналежного виконання ліквідатором своїх повноважень, оцінити об'єктивні причини невиконання чи неможливості виконання ліквідатором своїх повноважень, докази, наведені і подані учасниками провадження, в тому числі і ліквідатором, та з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності вирішити питання про усунення ліквідатора та про призначення нового ліквідатора.

При цьому, припинення повноважень ліквідатора на підставі його заяви є правом, а не обов'язком суду. Водночас, обов'язок суду полягає у невідкладній перевірці підстав для усунення арбітражного керуючого у випадку неналежного виконання обов'язків, а також - прийнятті відповідного рішення незалежно від бажання ліквідатора припинити діяльність згідно поданої заяви.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року визнано грошові вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м.Вінниці до ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" у справі №902/1278/15 в загальному розмірі 67 959 878,38 грн. (з яких: 41 836 252,02 грн. - основний борг, 10 148 731,05 грн. - проценти, 293 325,92 грн. - комісія, 15 606 083,01 грн. - пеня, 75 486,38 грн. - збитки у вигляді понесених банком судових витрат), як такі, що забезпечені заставою майна ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", та конкурсні вимоги у розмірі 2 436,00 грн. за сплату судового збору - перша черга задоволення.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року, після розгляду судом усіх заявлених вимог кредиторів, було затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" на загальну суму 68 858 565,25 грн., тобто сформовано пасив та визначено початкову вартість цілісного майнового комплексу банкрута (яка згідно статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" становить сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів).

Частиною 5 статті 44 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

Статтею 43 Закону про банкрутство встановлено, що початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому Законом порядку вимог кредиторів.

Оцінка майна банкрута за Законом про банкрутство в редакції з 19 січня 2013 року, положення якого застосовуються в ході ліквідаційної процедури банкрута, є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів у разі продажу майна боржника частинами, якщо не вдалося його реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу.

Ліквідатором зазначено, що ним сформовано пасив та визначено початкову вартість цілісного майнового комплексу банкрута у розмірі 68 858 565,25 грн., що становить сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Також, згідно статті 42 Закону про банкрутство продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Враховуючи норми статей 42-44 та Розділу IV Закону про банкрутство, арбітражний керуючий листом №02-05/734 від 24 листопада 2016 року /т.7, а.с.26-41/ звернулась до АТ "Укрексімбанк" з клопотанням про надання згоди на реалізацію цілісного майнового комплексу, до складу якого, серед іншого, входить предмет іпотеки АТ "Укрексімбанк". Відповіді на вказаний лист АТ "Укрексімбанк" не надано.

Таким чином, як вірно зазначено місцевим судом, наведене спростовує твердження скаржника відносно затягування ліквідатором провадження у справі про банкрутство, не проведення незалежної експертної оцінки заставного та іншого майна банкрута, оскільки у відповідності до статті 43 Закону про банкрутство початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому Законом порядку вимог кредиторів, а також те, що арбітражний керуючий Гонта О.А. звернулась до заставного кредитора про надання згоди на продаж предметів іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражним керуючим було проведено аналіз фінансово-господарського стану ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" станом на 02 листопада 2015 року, за результатами якого складено Звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", також було проведено актуальне дослідження, про що складено Звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" станом на 31 березня 2016 року.

Тобто, ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" у повній мірі виконано обов'язок з аналізу фінансового становища боржника, передбачений абзацом 5 частини 2 статті 41 Закону про банкрутство в межах встановленого законом строку для проведення ліквідаційної процедури.

Також, матеріалами справи спростовуються доводи АТ "Укрексімбанк" стосовно невжиття ліквідатором заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна банкрута. Зокрема, у матеріалах справи наявні відповіді на звернення ліквідатора до державних органів та установ, що здійснюють реєстрацію права власності та майнових прав на певні види активів, які підлягають реєстрації та відомості з офіційних веб-сайтів /т.5 а.с. 224-249, т.7 а.с. 24, 25/.

Стосовно визнання незаконною бездіяльності арбітражного керуючого Гонти Ольги Анатоліївни, а саме - невиконання вимог частини 9 статті 41 та невиконання вимог частини 7 статті 115 Закону України "Про відновлення про платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів звертає увагу на наступне.

Провадження у даній справі порушено та здійснюється відповідно до статті 95 Закону про банкрутство, яка встановлює та регулює порядок здійснення процедури банкрутства за особливою (спрощеною) процедурою, яка не передбачає формування комітету кредиторів та не зобов'язує ліквідатора скликати та проводити збори кредиторів.

Разом з тим, кредитори банкрута після підтвердження обґрунтованості судом їх вимог мають право звернутись до ліквідатора про скликання зборів кредиторів з метою формування їх представницьких органів.

Вказане право кредитора встановлено загальною нормою абзацу першого частини третьої статті 26 Закону про банкрутство, відповідно до якої збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів.

Тобто, за наявності обґрунтованого клопотання кредитора або кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, арбітражний керуючий забезпечує скликання та проведення зборів кредиторів.

Ліквідатором, з огляду на те, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року по справі № 902/1278/15 було затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", на виконання статті 26 Закону про банкрутство ліквідатором протягом встановленого строку було скликано збори кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" на 02 грудня 2016 року.

02 грудня 2016 року відбулись збори кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", на яких було обрано комітет кредиторів /т.5 а.с.191-198/. Після чого, на виконання рішення зборів кредиторів, відразу після закінчення зборів кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", 02 грудня 2016 року відбулось засідання комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" /т.5, а.с.199-204/.

На розгляд комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" арбітражним керуючим було надано Звіт ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" про виконану роботу № 02-05/747 від 02 грудня 2016 року з відповідними підтверджуючими документами та інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури ПАТ "Вінницяплодоовочпостач"; звіти про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі №902/1278/15 про банкрутство ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" станом на 02 грудня 2016 року та про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №902/1278/15 про банкрутство ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" за період з 02 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року з відповідними підтверджуючими бухгалтерськими документами.

Згідно протоколу засідання комітету кредиторів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" від 02 грудня 2016 року подані звіти прийнято до відома комітетом кредиторів боржника.

Окрім того, як вбачається судами з матеріалів справи, ліквідатором банкрута ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" до господарського суду Вінницької області надавались проміжні звіти про хід процедури ліквідації №02-04/101 від 22 березня 2016 року, №02-05/284 від 16 травня 2016 року, №02-05/392 від 21 червня 2016 року, №02-05/678 від 11 жовтня 2016 року, №02-05/707 від 01 листопада 2016 року.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, наведене вище спростовує доводи скарги стосовно невиконання ліквідатором вимог частини 9 статті 41 та невиконання вимог частини 7 статті 115 Закону України "Про відновлення про платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що вимоги пунктів 2, 3, 4, 6, 9 скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не підлягають задоволенню.

При вирішенні вимог скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в іншій частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статей 38, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, відповідні повноваження переходять до ліквідатора банкрута.

02 листопада 2015 року, після призначення арбітражного керуючого Гонти О.А. ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" арбітражним керуючим було винесено Наказ №1-К від 02 листопада 2015 року , згідно якого: припинено повноваження голови ліквідаційної комісії ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" ОСОБА_11; на виконання частини 3 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22 грудня 2011 року арбітражний керуючий Гонта О.А. приступила до виконання обов'язків ліквідатора (керівника) ПАТ "Вінницяплодоовочпостач"; переведено ОСОБА_11 з посади голови ліквідаційної комісії на посаду виконавчого директора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" зі збереженням посадового окладу протягом двох місяців; у зв'язку з переведенням ОСОБА_11 на посаду виконавчого директора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" за ним залишено повну матеріальну відповідальність за використання та збереження усіх матеріальних та інших цінностей (майнових активів) товариства, бухгалтерської та іншої документації банкрута, його печаток, штампів до передачі їх ліквідатору ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" арбітражному керуючому Гонті О.А. в повному обсязі.

Також, 02 листопада 2015 року ліквідатором було укладено з ОСОБА_11 Трудову угоду від 02 листопада 2015 року, за умовами якої виконавчий директор ОСОБА_11, зокрема, здійснює зберігання матеріальних та інших цінностей (майнових активів) Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодоовочпостач", що знаходяться за адресою: Вінницька область, Вінницький р-н, с. Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, буд.103, а також несе повну матеріальну відповідальність за їх використання та збереження.

Додатково до вказаної Трудової угоди, того ж дня між ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" та ОСОБА_11 було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність.

Наказами №3-К від 02 листопада 2015 року головного бухгалтера ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" ОСОБА_10 попереджено про наступне звільнення згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

12 листопада 2015 року згідно Актів прийому-передачі ліквідатором було прийнято печатку, реєстраційні та установчі документи, протоколи загальних зборів акціонерів, документи, які стосуються майнових активів, документи, які стосуються випуску акцій та інші документи ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Наказом №4-К від 01 грудня 2015 року ліквідатором було зменшено з 01 грудня 2016 року посадовий оклад виконавчого директора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" ОСОБА_11 вдвічі, про що на виконання статті 32 КзПП України повідомлено ОСОБА_11 за два місяці.

Наказом №1-К від 04 січня 2016 року звільнено ОСОБА_10 з посади головного бухгалтера ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" з 04 січня 2016 року згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Як суд першої, так і апеляційної інстанції прийшли до висновку, що такі дії вчинено ліквідатором з порушенням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу частини 2 статті 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

На підставі частини 2 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Таким чином, вимога Закону про банкрутство щодо звільнення з роботи керівника боржника та інших працівників є безумовною та носить імперативний характер, має здійснюватись з дотриманням вимог законодавства про працю.

Однак, ліквідатором Гонтою О.А. прийнято рішення не про звільнення колишнього керівника ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" ОСОБА_11 зі займаної посади, а про його переведення на посаду виконавчого директора, в подальшому укладено трудову угоду, що призвело до продовження виконання трудових обов'язків в період з 02 листопада 2015 року по даний час.

Відповідно до положень КЗпП України, вимог якого ліквідатор зобов'язана була дотримуватися при прийнятті рішень стосовно звільнення працівників підприємства-банкрута, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України).

Згідно з частиною 1 статті 49(2) КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

З огляду на припинення господарської діяльності підприємства внаслідок визнання банкрутом, юридична особа не може створювати нових робочих місць, що суперечить правовим наслідкам початку ліквідаційної процедури (стаття 38 Закону про банкрутство).

Таким чином, порядок та строки звільнення працівників у процедурі ліквідації чітко регламентований нормами чинного законодавства України.

Судами не приймаються до уваги доводи ліквідатора Гонти О. А. з приводу того, що положеннями Закону про банкрутство не встановлено граничного строку звільнення працівників, оскільки такий термін визначено приписами КЗпП України, який врегульовує дані правовідносини.

Отже, з дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що звільнення головного бухгалтера ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" ОСОБА_10 (04 січня 2016 року) було здійснено з порушення двомісячного строку на вчинення такої дії. Переведення керівника боржника на іншу посаду, укладення трудової угоди з останнім свідчить про порушення ліквідатором вимог статей 38, 41, пункту 1 частини 2, частини 3 статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", пункту 1 частини 1 статті 40, частини 1 статті 49(2) КЗпП України.

Крім того, у поданому звіті за результатами роботи на посаді ліквідатора, арбітражним керуючим Гонтою О.А. вказано, що з метою виконання своїх повноважень, укладено відповідні договори з особами, які надають спеціалізовані послуги, а саме з:

- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (правові послуги, представництво інтересів в суді);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Прімум Верітас" (послуги з ведення бухгалтерського обліку, підготовка та подача податкової, фінансової та статистичної звітності, послуги щодо обслуговування архіву, підготовка колишнім працівникам ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" довідок по заробітній платі, довідок про стаж, довідок про підтвердження пільгового стажу, що включає в себе аналіз наказів по особовому складі, особових рахунки по працівникам, внесення виправлень в трудові книжки колишніх працівників ПАТ "Вінницяплодоовочпостач");

- архівістом ОСОБА_14 (послуги з науково-технічного впорядкування архівної документації).

На підставі пункту 4 частини 1 статті 98 Закону про банкрутство, ліквідатор має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами.

Однак, під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство (частина 3 статті 98 Закону про банкрутство).

Тобто, залучення спеціалістів має здійснюватись з дотримання вимог інших положень Закону, з урахуванням інтересів кредиторів, не призводити до понаднормових витрат ліквідаційної процедури.

Функції залучених фахівців повинні спрямовуватись на забезпечення роботи ліквідатора. Таким чином, арбітражним керуючим було обґрунтовано залучено фахівця у галузі права.

Також судами встановлено, що 12 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "База сільськогосподарського зберігання" та Публічним акціонерним товариством "Вінницяплодоовочпостач" було укладено Договір оренди нежилого приміщення № 22/12-08-2015, згідно якого було передано в оренду складські будівлі, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, буд. 103.

Зі звіту арбітражного керуючого встановлено, що кошти, які надходять від оренди на ліквідаційний рахунок банкрута спрямовуються на: виплату заробітної плати; перерахування поточних податків і зборів по заробітній платі; виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство (в тому числі витрат, пов'язаних з утриманням майна банкрута - "оплата послуг з постачання електроенергії" та "телекомунікаційні послуги").

В силу частини 8 статті 41 Закону про банкрутство, кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Статтею 45 Закону визначено черговість задоволення кредиторських вимог, а також визначено принцип пропорційного задоволення кредиторських вимог однієї черги у випадку недостатності грошових коштів для одночасного задоволення всіх вимог кредиторів однієї черги.

Здійснення ліквідатором витрат на виплату заробітної плати працівникам ПАТ "Вінницяплодоовочпостач". які протиправно не були звільнені із займаних посад свідчить про порушення порядку використання коштів, які надходили при проведенні ліквідаційної процедури.

Після визнання ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" банкрутом з наявних у боржника та отриманих від оренди майна коштів, ліквідатором виплачено ОСОБА_11 - 8044,28 грн. та ОСОБА_10 - 3135,71 грн. заробітної плати, яка була нарахована за період роботи до визнання судом боржника банкрутом.

Однак, як вірно зазначено місцевим судом, зазначені фізичні особи з заявами про визнання їх кредиторських вимог до суду не зверталися, ліквідатором не надано відомостей, що заборгованість по заробітній платі була нею самостійно внесена до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до частини 1 статті 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто, незалежно від проведення ліквідації з урахування особливостей, визначених статтею 95 Закону, ліквідатор зобов'язаний дотримуватись загального порядку ведення реєстру кредиторських вимог, їх розгляду судом, дотримання черговості, регламентованої статтею 45 Закону про банкрутство.

Згідно пункту 36.7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28 березня 2013 року №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Тобто, погашення вимог кредиторів, які не звернулися до суду та не внесені до реєстру кредиторів, без урахування принципу пропорційного задоволення вимог однієї черги суперечить вимогам статей 23, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також, у Звіті ліквідатора від 11 жовтня 2016 року /т.5, а.с.40-52/ зазначено про використання грошових коштів в сумі 602271,95 грн., які надійшли на ліквідаційний рахунок, на відшкодування поточних витрат ліквідаційної процедури (податки і збори, електроенергія), виплату грошової винагороди арбітражному керуючому, відшкодування витрат ліквідатора (отримання довідок, офісні витрати, послуги залучених фахівців, тощо).

В силу частини 3 статті 115 Закону про банкрутство, право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Відповідно до частини 4 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", витрати арбітражного керуючого відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, відшкодування витрат арбітражного керуючого має інший порядок та строки, ніж виплата грошової винагороди.

Згідно частини 1 статті 45 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому: у першу чергу задовольняються зокрема вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута; витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута.

Відповідно ж до частини 5 статті 115 цього Закону сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

На підставі частини 3 статті 45 Закону про банкрутство, відшкодування витрат повинно здійснюватись з дотриманням вимог щодо пропорційного погашення інших вимог першої черги.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року визнано грошові вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_15, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про включено до реєстру вимог кредиторів у справі №902/1278/15.

Зокрема, було визнано вимоги першої черги кожного кредитора в сумі по 2436,00 грн. - судового збору за подання заяв до суду.

Також, ухвалами господарського суду Вінницької області від 22 березня 2016 року та від 17 жовтня 2016 року визнано, зокрема, вимоги першої черги Вінницької ОДПІ та ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" в сумі по 2436,00 грн. кожного.

Однак, відшкодування витрат ліквідатора та виплата заробітної плати працівника товариства протягом процедури ліквідації (з 02 листопада 2015 року) здійснювались без дотримання принципу пропорційності задоволення вимог інших кредиторів, які включені до першої черги.

Таким чином, ліквідатором було порушено порядок використання коштів у процедурі ліквідації та не забезпечено дотримання принципу пропорційного задоволення кредиторських вимог першої черги, чим порушено приписи статей 41, 45, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Долучені ліквідатором до звіту про хід ліквідаційної процедури документи вказують на укладення 12 серпня 2015 року, після прийняття власником рішення про припинення діяльності ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", договору оренди заставного майна, залишення на роботі та не звільнення керівника боржника, значні обсяги споживання електроенергії, використання безпосередньо ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" телекомунікаційних та послуг доступу до мережі Інтернет.

Тому, оцінюючи досліджені докази в сукупності, як суд першої так і апеляційної інстанції прийшли до висновку, що боржником фактично продовжується провадження господарської діяльності, а ліквідатором не використано наданих законом повноважень з метою забезпечення настання правових наслідків визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, які визначені статтею 38 Закону про банкрутство.

З приводу дотримання ліквідатором вимог закону в частині проведення інвентаризації майна у справі про банкрутство колегія суддів зазначає наступне.

Арбітражним керуючим Гонтою О.А. на виконання вимог частини 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражним керуючим було призначено проведення інвентаризації активів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", про що 01 грудня 2015 року було видано Наказ № 1-А.

В ході проведення інвентаризації активів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" з'ясувалось, що окремі приміщення банкрута, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, буд.103, були опломбовані уповноваженими особами АТ "Укрексімбанк".

Як стало відомо арбітражному керуючому 11 серпня 2015 року між ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" (Зберігач) та ТОВ "Альпарі" в особі ліквідатора Дерлюка Василя Дмитровича (Поклажодавець) було укладено Договір відповідального зберігання, згідно якого Зберігач зобов'язався зберігати на умовах визначених цим Договором господарчі товари, що були передані йому Поклажодавцем, і зобов'язався повернути їх Поклажодавцю у схоронності. За умовами Договору майно, яке передано Поклажодавцем на відповідальне зберігання Зберігача, фактично знаходиться в складських приміщеннях Зберігача за адресою: Вінницька область, Вінницький район, село Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, 103 та було передане на відповідальне зберігання по акту приймання- передачі.

Також, в ході виконання повноважень ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" арбітражному керуючому стало відомо, що на зберіганні в ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" перебуває ще майно ТОВ "В.І.С. Плюс", а також була інформація, що в приміщеннях банкрута може знаходитись майно ТОВ "Альпарі-Кельце-Інвест".

В подальшому, ліквідатором ТОВ "Альпарі" Болховітіним В.М. разом із представником АТ "Укрексімбанк" було розпломбовано вказані вище приміщення. В зв'язку з чим, 29 червня 2016 року ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" було винесено Наказ № 4-А, на підставі якого інвентаризаційною комісією було закінчено інвентаризацію активів ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Інвентаризаційною комісією ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" було проведено інвентаризацію майнових активів банкрута, про що складено відповідний інвентаризаційний опис. За результатами інвентаризації були виявлені майнові активи, загальна залишкова вартість яких згідно даних бухгалтерського обліку банкрута складає 13 675 324,10 грн..

Крім того, у поданому звіті ліквідатором зазначено про виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2016 року у справі №902/178/16, згідно якої зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Вінницяплодоовочпостач" виконати зобов'язання передбачені пунктом 2, абз.8 пункту 3.1 та пунктом 6.3 договору складського зберігання №01/16/01 від 16 лютого 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Вінницяплодоовочпостач" та Товариством з обмеженою відповідальністю "В.І.С. Плюс".

Згідно частини 1 статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Відповідно до Положення про інвентаризацію активів і зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерством фінансів України № 879 від 02 вересня 2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №11365/26142 у відповідності до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено порядок проведення та оформлення результатів інвентаризації активів та зобов'язань.

Згідно пункту 5 Положення, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Відповідно до пункту 6 цього Положення, суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов'язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов'язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об'єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов'язання (непередбачені активи та зобов'язання) підприємства (застави, гарантії, зобов'язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

Інвентаризаційні описи застосовуються для фіксування наявності, стану та оцінки активів підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом.

Однак, з дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що за наявності на зберіганні у боржника майна інших юридичних осіб, його не включено до акту інвентаризації, не зафіксовано фактичної наявності, стану, вартості та інших показників, не відображено в інвентаризаційному описі, не розмежовано майно ТОВ "В.І.С. Плюс", ТОВ "Альпарі", ТОВ "Альпарі-Кельце-Інвест" що свідчить про порушення пункту 6 Положення про інвентаризацію активів і зобов'язань та порядку проведення інвентаризації майна в ході ліквідаційної процедури ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Таким чином, арбітражний керуючий Гонта О.А. неналежно виконувала обов'язки ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач".

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону про банкрутство усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого.

Оскільки, судами встановлено факт неналежного виконання арбітражним керуючим Гонтою О.А. обов'язків ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач", то місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для її усунення від виконання повноважень.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно частково задоволено вимоги скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

З огляду на викладене, заява ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" Гонти О.А. №02-05/750 від 05 грудня 2016 року про припинення повноважень ліквідатора боржника не підлягає задоволенню.

Щодо призначення іншого арбітражного керуючого ліквідатором ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до приписів статті 114 Закону про банкрутство кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

Згідно пункту 64 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №15 Про судову практику в справах про банкрутство при виборі кандидатури арбітражного керуючого судам слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, наявність організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені законом обов'язки.

Розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом. До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб (п. 2 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

До господарського суду Вінницької області було подано клопотання представника комітету кредиторів ОСОБА_13 № б/н від 05 грудня 2016 року про призначення ліквідатором боржника Грущенка К. О. та заява арбітражного керуючого Грущенка К.О. №01-21/981 від 05 грудня 2016 року про призначення його ліквідатором боржника.

У своїй скарзі ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м.Вінниці № 074-22/32 від 11 січня 2017 року на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Гонти О.А. по справі №902/1278/15 скаржник заперечив щодо призначення ліквідатором боржника Грущенка К.О. та просив визначити ліквідатора із застосуванням автоматизованої системи відбору арбітражних керуючих.

31 січня 2017 року від арбітражного керуючого Белінської Н.О. до місцевого суду надійшла заява №б/н від 30 січня 2017 року про призначення її ліквідатором боржника у даній справі з додатком.

Місцевий суд правомірно зазначив, що призначення ліквідатора ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України суперечить вимогам Закону про банкрутство та стадії розгляду даної справи.

Так, суд зобов'язаний застосовувати автоматизовану систему відбору арбітражних керуючих лише на стадії прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство (частина 1 статті 114 Закону).

В інших випадках суд уповноважений приймати рішення з приводу визначення кандидатури арбітражного керуючого самостійно.

Усунення ліквідатора із займаної посади з визначених частиною 3 статті 114 Закону підстав регламентовано спеціальними нормами Закону про банкрутство, які не визначають обов'язку суду застосовувати у такому випадку автоматизовану систему.

Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно (пункт 6 частини 1 статті 114 Закону).

Тому, господарський суд Вінницької області в межах наданих повноважень призначив ліквідатора ПАТ Вінницяплодоовочпостач" самостійно.

Розглянувши кандидатури арбітражних керуючих Грущенка К. О., Белінської Н.О., судами обох інстанцій встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що дані кандидати відповідають вимогам частини 1 статті 3-1 Закону, а саме: мають Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих, володіють спеціальними знаннями, проживають та здійснюють діяльність арбітражних керуючих у м. Вінниця, уклали договори добровільного страхування цивільно - правової відповідальності, не є зацікавленими особами щодо боржника і кредиторів. Кандидати не здійснювали раніше управління боржником, їм не заборонено здійснювати діяльність арбітражного керуючого або займати керівні посади, не мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

В той же час, при виборі ліквідатора, судом враховано, що:

- арбітражний керуючий Грущенко К. О. має 2 рівень кваліфікації, що є нижчим порівняно з кандидатурою арбітражного керуючого Белінської Н. О. (3 рівень кваліфікації);

- арбітражний керуючий Белінська Н. О. має більший досвід роботи в якості арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема приймала участь як арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) у 56 справах, тоді як арбітражний керуючий Грущенко К. О. згідно наданих у судовому засіданні пояснень брав участь як арбітражний керуючий у 10 справах;

- арбітражний керуючий Белінська Н. О. має досвід роботи арбітражного керуючого з грудня 2009 року, тоді як арбітражний керуючий Грущенко К. О. здійснює роботу арбітражного керуючого з 2011 року;

- арбітражний керуючий Белінська Н. О. має вищу юридичну освіту за спеціальністю "Правознавство", в той час арбітражний керуючий Грущенко К. О. має технічну освіту.

З огляду на викладене, враховуючи приписи статей 114 Закону про банкрутство, вивчивши та проаналізувавши спеціалізацію осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, заяви на участь про призначення ліквідатором боржника арбітражних керуючих Белінської Н. О., Грущенка К. О. у справі № 902/1278/15 з доданими до них документами, ретельно проаналізувавши відомості щодо кандидатур арбітражних керуючих Белінської Н. О., Грущенка К. О., суд дійшов правомірного висновку, про призначення ліквідатором Публічного акціонерного товариства "Вінницяплодоовочпостач" (23219, Вінницька область, с. Вінницькі Хутори, Немирівське шосе, буд. 103, код 01557199) арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну, свідоцтво НОМЕР_3 від 12 лютого 2013 року.

Тому, у задоволенні клопотання комітету кредиторів боржника № б/н від 05 грудня 2016 року, заяви арбітражного керуючого Грущенка К. О. про призначення його ліквідатором у справі № 902/1278/15 про банкрутство ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" правомірно відмовлено.

Інші доводи скаржників не приймаються до уваги, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 31.01.17 року у справі №902/1278/15 залишити без змін, апеляційні скарги арбітражного керуючого Гонти О.А., арбітражного керуючого Грущенка К.О. та ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/1278/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Тимошенко О.М.