ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 березня 2017 року Справа № 912/1218/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів Коваленка В.М., Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича
на постанову та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року Господарського суду Кіровоградської області від 15.12.2016 року
у справі господарського суду № 912/1218/14 Кіровоградської області
за заявою до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області Приватного підприємства "Арбалет"
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Подана арбітражним керуючим Назаренком Сергієм Анатолійовичем (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.12.2016 року у справі № 912/1218/14 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича №02/1188 від 13.09.2016 з уточненнями №02-09/418 від 16.11.2016 року щодо затвердження йому додаткової грошової винагороди за період виконання обов'язків керуючого санацією ПП "Арбалет" в розмірі 5% від обсягу стягнутих на користь боржника активів в сумі 46 383, 40 грн. та в частині відмови у стягненні зазначеної додаткової грошової винагороди з боржника.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі - Закон про банкрутство) визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

При цьому за змістом ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку та, відповідно, зміст резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у затвердженні арбітражному керуючому додаткової грошової винагороди за період виконання обов'язків керуючого санацією та відмови у її стягненні, можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

Відповідна правова позиція щодо порядку касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14, від 23.12.2015 у справі № 903/33/15 та згідно зі ст. 11128 ГПК України повинна враховуватись всіма судами України.

За таких обставин заявник позбавлений права на касаційне оскарження вказаної постанови суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити арбітражному керуючому Назаренку Сергію Анатолійовичу в прийнятті касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року Господарського суду Кіровоградської області від 15.12.2016 року у справі № 912/1218/14.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков