ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" березня 2017 р. Справа №925/1528/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участі представників: від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відділу ДВС: ОСОБА_2 - за довіреністю, відповідач: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області

скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3 щодо виконання рішення у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 11 688 грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 10.02.2017 на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3, в якій скаржник просить визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3 від 20.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Центральний відділ ДВС у відзиві на скаргу повністю заперечив проти її задоволення, вважаючи дії державного виконавця такими, що вчинені в межах службових повноважень, у порядок та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідач не з'явився у судове засідання 16.03.2017, що відповідно до частини 2 статті 121-2 ГПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

У судовому засіданні:

представник скаржника просила повністю задовольнити скаргу з підстав, викладених у ній, заперечила проти доводів державного виконавця у відзиві на позов;

представник ДВС заперечила проти задоволення скарги з підстав, викладених у відзиві, та пояснила, що державний виконавець керувалася вимогою п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону і без зазначення у виконавчому документі дати народження боржника прийняти цей документ до виконання неможливо.

Розглянувши скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області та стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з наступним зарахуванням до Державного бюджету України - 9 658 грн. боргу, 1 064 грн. 40 коп. пені, 965 грн. 80 коп. штрафу, 1 378 грн. судового збору. Дане рішення набрало законної сили 06 січня 2017 року і на його виконання 10 січня 2017 року видано наказ.

При оформленні цього наказу судом дотримано всіх вимог чинного законодавства, у ньому вказані всі реквізити та інформація, які вимагаються законом щодо фізичної особи-підприємця та були вказані у позовній заяві.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

17 січня 2017 року позивач ОСОБА_5 відділення ФДМУ по Черкаській області пред'явив наказ господарського суду від 10.01.2017 до виконання в Центральний відділ державної виконавчої служби.

Повідомленням від 20.01.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесеним головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ОСОБА_3, повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі пункту 3 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю дати народження боржника у виконавчому документі. Дане повідомлення отримане РВ ФДМУ по Черкаській області 01.02.2017.

ОСОБА_5 відділення Фонду державного майна України по Черкаській області звернулося до господарського суду із скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3, в якій скаржник просить визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3 від 20.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання як таке, що суперечить приписам ЗУ "Про виконавче провадження" та порушує права позивача на отримання коштів, присуджених судом.

В частині 1 статті 121-2 ГПК України (в редакції чинній на момент подання скарги) вказано, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Виходячи із припису частини 1 статті 121-2 ГПК України, з дати винесення державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке отримане РВ ФДМУ по Черкаській області 01.02.2017 та враховуючи, що скарга подана до суду 13.02.2017, строк на її подання скаржником не пропущений.

Судом встановлено, що наказ суду від 10.01.2017 у справі № 925/1528/16 повернутий головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ОСОБА_3 позивачу - РВ ФДМУ по Черкаській області на підставі винесеного повідомлення від 20.01.2017 у зв'язку з відсутністю дати народження боржника у виконавчому документі.

У спірному повідомленні головним державним виконавцем зроблено посилання на пункті 3 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд розцінює це як описку, оскільки у вказаному в повідомленні пункті мова йде про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у разі, якщо боржника визнано банкрутом, що до боржника у даній справі не відноситься.

Вказане у спірному повідомленні виписано в пункті 3 частини 1 статті 4 Закону, в якому зазначено про те, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Суд вважає, що посилання головного державного виконавця на цю вимогу Закону є неправомірним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, виходячи з того, що спір, за результатами вирішення якого Господарським судом Черкаської області було видано наказ від 10.01.2017 № 925/1528/16 про примусове виконання рішення, виник у зв'язку з невиконанням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення до Державного бюджету України орендної плати за користування державним майном відповідно до договору оренди, укладеним ним для ведення підприємницької діяльності.

Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 № 987, ОСОБА_5 відділенням ФДМУ укладено з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Отже, у відносинах щодо виконання договору, а відповідно й стягнення заборгованості згідно з рішенням суду через органи державної виконавчої служби, ОСОБА_4 виступає фізичною особою - підприємцем з особливим статусом суб'єкта господарювання, а не просто в якості фізичної особи - громадянина.

Це відповідає припису статті 128 Господарського кодексу України, згідно з якою одним з учасників господарських відносин визнається громадянин України за умови його державної реєстрації як підприємця без створення юридичної особи. Тобто фізична особа з моменту реєстрації як фізична особа-підприємець в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", набуває особливого статусу - стає суб'єктом господарювання та може здійснювати господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мати відокремлене майно і нести відповідальність за своїми зобов'язаннями так само, як і юридична особа.

Статтею 50 Цивільного кодексу України також визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема статтею 4, інше для фізичних осіб - підприємців не визначено, отже на боржника фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 у наказі господарського суду від 10 січня 2017 року у справі № 925/1528/16 поширюються положення Закону щодо юридичних осіб.

Саме з названих вище підстав та враховуючи, що стороною за договором оренди майна був фізична особа - підприємець ОСОБА_4, спір за позовом РВ ФДМУ по Черкаській області до цього підприємця розглядався Господарським судом Черкаської області, до підвідомчості якого віднесено розгляд спорів за участі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якби спір не був повязаний із підприємницькою діяльністю ОСОБА_4, то він розглядався б судом загальної юрисдикції (а не господарським судом) і в тому випадку боржником була б вказана фізична особа, для якої дата народження є обовязковою.

Оскільки фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що свідчить наявна у справі інформація у ОСОБА_2 з ЄДР від 07.12.2016, тому у рішенні суду та наказі вказані відповідні відомості, які дають змогу повно ідентифікувати цього боржника.

Враховуючи припис п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" про необхідність зазначення дати народження боржника - фізичної особи, яким не є боржник у справі № 925/1528/16, зазначення дати народження фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 не є обовязковим, отже повернення наказу господарського суду з цієї підстави є необґрунтованим.

В пункті 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказано, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Скасування судом повідомлення державного виконавчої служби Законом не передбачено.

З огляду на викладені вище обставини та приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що скаргу РВ ФДМУ по Черкаській області належить задовольнити частково в частині визнання незаконним повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3 від 20.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В частині вимоги про скасування спірного повідомлення скаргу відхилити.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 10.02.2017 у справі № 925/1528/16 задовольнити частково.

Визнати незаконним повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_3 від 20.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В частині вимоги про скасування повідомлення від 20.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання скаргу відхилити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом пяти днів.

Суддя А.Д. Пащенко