ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2017 року Справа № 5011-44/18931-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О. Є. (доповідач у справі),
суддів:Коваленка В.М., Панової І.Ю.
розглянувши матеріали касаційної скарги Хустської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 року
у справі Господарського суду№ 5011-44/18931-2012 міста Києва
за заявою доДержавної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1"
провизнання банкрутом,
В С Т А Н О В И В :

Подана Хустською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Закарпатській області касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 року у справі № 5011-44/18931-2012 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, заявником вказаних вимог не дотримано, оскільки надано докази направлення копії касаційної скарги на адресу Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби, Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" та арбітражного керуючого Юринця Арсена Володимировича, що підтверджується фіскальними чеками від 13.02.2017 року №0527.

Доказів направлення копії касаційної скарги на адресу інших кредиторів (представника комітету кредиторів) у справі про банкрутство скаржником не надано.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 ГПК України та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для неприйняття скарги до розгляду та повернення її господарським судом.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 01 вересня 2015 року зі змінами) встановлено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів поданої скарги, Хустська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Закарпатській області не надала доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги та одночасно звернулась із заявою про звільнення від його сплати. У якості підстави для звільнення від сплати судового збору заявник вказує на відсутність коштів на рахунку.

У той же час за нормою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою, зокрема, звільнити її від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є орган доходів і зборів, який з 01.09.2015 Законом позбавлений пільг щодо сплати судового збору. Однак разом з тим у п.2 Прикінцевих положень Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обов'язку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі не може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення заяви скаржника про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 86, 111, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Хустської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 року у справі № 5011-44/18931-2012 повернути заявнику.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

І.Ю. Панова