РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017Справа №910/793/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трас Експерт»
доПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
простягнення 288022 грн. 88 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Запорожченко О.А. - представник за довіреністю б/н від 04.01.2017;

від відповідача: Тимощук Р.М. - представник за довіреністю № 010-01/7622 від 19.09.2011.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.01.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трас Експерт» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення 289239 грн. 55 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані, на думку позивача (орендаря), неправомірним утриманням відповідачем (орендодавцем) частини суми сплаченого позивачем гарантійного платежу у розмірі 289239 грн. 55 коп., оскільки за розрахунком позивача різниця між фактично сплаченою ним орендною платою та проіндексованою згідно з п. 4.4 укладеного між сторонами Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 становить 39422 грн. 00 коп., тоді як відповідачем було здійснено розрахунок різниці між фактично сплаченою позивачем орендною платою та проіндексованою на суму 328661 грн. 55 коп., що суперечить, на думку позивача, умовам розрахунку, викладеним у п. 4.4 договору. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 289239 грн. 55 коп. (328661 грн. 55 коп. - «мінус» 38422 грн. 00 коп.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2017 порушено провадження у справі № 910/793/17; розгляд справи призначено на 03.02.2017.

У судовому засіданні 03.02.2017 представник відповідача подав письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що розрахунок різниці між фактично сплаченою позивачем орендною платою та проіндексованою було здійснено ним відповідно до умов п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016, зокрема із застосуванням викладеної у вказаному пункті формулою: ?t,1 = О1,t *П Ii - O1,t, де ?t,1 - сума перерахунку орендної плати за період, О1,t - орендна плата за період, Ii - індекс інфляції за і-й місяць, П - знак добутку.

У судовому засіданні 03.02.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 03.03.2017.

03.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких позивач зазначив, що на добуток індексів інфляції слід перемножувати місячний розмір орендної плати, а не загальну суму орендної плати за весь період оренди.

03.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 288022 грн. 88 коп.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Нормами частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до положень пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Оскільки заява про зменшення позовних вимог підписана представником позивача, який відповідно до довіреності не обмежений у праві зменшувати позовні вимоги, суд приймає подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог і розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 288022 грн. 88 коп.

У судовому засіданні 03.03.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 10.03.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 10.03.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Представник відповідача у судовому засіданні 10.03.2017 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 10.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.02.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трас Експерт» (орендар) укладено Договір оренди майна банку № 4, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, перелік якого наведений у Додатку № 1 до цього договору, яке розташоване за адресою: Чернівецька обл., м. Хотин, вул. Незалежності, 49а, зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладення цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендоване майно належить орендодавцю на праві власності.

Відповідно до п. 8.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендодавець має право у будь-який час, без будь-якого попередження орендаря, у разі виникнення протягом дії договору оренди, будь-якої грошової вимоги до орендаря, задовольнити таку грошову вимогу за рахунок гарантійного платежу, без необхідності отримання згоди орендаря та укладення/складання будь-якого двостороннього документу.

Згідно з п. 13.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаток сторін і діє впродовж 3 (трьох) місяців від дня підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря до дня підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця. В частині сплати орендарем орендної плати, в тому числі частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексів інфляції, а також інших платежів за цим договором, сплати неустойки (штрафів/пені) за порушення умов цього договору, зобов'язань компенсації спричинених збитків, цей договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Відповідно до п. 13.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 в редакції Договору про внесення змін № 1 від 01.06.2016 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаток сторін і діє до 31.08.2016 включно від дня підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря до дня підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця. В частині сплати орендарем орендної плати, в тому числі частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексів інфляції, а також інших платежів за цим договором, сплати неустойки (штрафів/пені) за порушення умов цього договору, зобов'язань компенсації спричинених збитків, цей договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Відповідно до п. 13.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 в редакції Договору про внесення змін № 2 від 01.09.2016 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаток сторін і діє до 31.10.2016 включно від дня підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря до дня підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця. В частині сплати орендарем орендної плати, в тому числі частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексі інфляції, а також інших платежів за цим договором, сплати неустойки (штрафів/пені) за порушення умов цього договору, зобов'язань компенсації спричинених збитків, цей договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов'язань за ним.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1.3 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендодавець після підписання цього договору передає, а орендар приймає у строкове платне користування орендоване майно на підставі Акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря, що складається у формі, викладеній у Додатку № 2 до цього договору. Орендоване майно вважається переданим орендодавцем орендарю на підставі Акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування на строк 3 (три) місяці від дня підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря. Передача орендованого майна в оренду не призводить до виникнення в орендаря права власності на орендоване майно.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 в редакції Договору про внесення змін № 1 від 01.06.2016 орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування до 31.08.2016 включно від дня підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря. Передача орендованого майна в оренду не призводить до виникнення в орендаря права власності на орендоване майно.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 в редакції Договору про внесення змін № 2 від 01.09.2016 орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування до 31.10.2016 включно від дня підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря. Передача орендованого майна в оренду не призводить до виникнення в орендаря права власності на орендоване майно.

Судом встановлено, що 01.03.2016 за актом приймання-передачі орендованого майна відповідач передав, а позивач прийняв у строкове платне користування предмет оренди - майно, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., м. Хотин, вул. Незалежності, буд. 49а з усіма внутрішніми системами та комунікаціями, загальною вартістю разом з ПДВ 103287435 грн. 60 коп. згідно з переліком, наведеним в акті (копія вказаного акту долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з п. 3.3 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендар в останній день строку оренди повертає, а орендодавець приймає орендоване майно за актом приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця, що складається у формі, викладеній у Додатку № 3 до цього договору. Орендоване майно повинно бути повернуте орендарем орендодавцю у стані, не гіршому, ніж на момент його прийняття орендарем в оренду за актом приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря з урахуванням нормального зносу, яким є погіршення стану орендованого майна, інженерних мереж та технічного обладнання, що спричинено нормальним звичайним користуванням орендарем орендованим майном на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендоване майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін або в іншому порядку, передбаченому умовами цього договору.

Судом встановлено, що 31.10.2016 за актом приймання-передачі орендованого майна позивач повернув із строкового платного користування, а відповідач прийняв предмет оренди - майно, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., м. Хотин, вул. Незалежності, буд. 49а з усіма внутрішніми системами та комунікаціями, загальною вартістю разом з ПДВ 103287435 грн. 60 коп. згідно з переліком, наведеним в акті (копія вказаного акту долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 4.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 загальний розмір орендної плати за користування орендованим майном за один календарний місяць становить 400000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 в редакції Договору про внесення змін № 1 від 01.06.2016 з 01.06.2016 загальний розмір орендної плати за користування орендованим майном за один календарний місяць становить 500000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендна плата нараховується, починаючи з дня передачі орендованого майна орендарю за актом приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісячно на підставі рахунків-фактур, виставлених орендодавцем. Орендодавець виставляє орендарю рахунки-фактури до 15 числа кожного місяця, за який сплачується орендна плата.

Відповідно до п. 4.3 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 нарахування орендної плати здійснюється орендодавцем до 10 числа поточного місяця користування орендованим майном та сплачується орендарем не пізніше останнього робочого дня поточного місяця користування орендованим майном у розмірі, визначеному умовами договору оренди.

Згідно з п. 4.10 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування орендованим майном.

Таким чином, загальний розмір орендної плати (враховуючи розміри орендної плати, встановлені у п. 4.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 з урахуванням внесених змін), який підлягає сплаті позивачем за весь період фактичного користування предметом оренди (з 01.03.2016 по 31.10.2016) становить 3700000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 9.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендар зобов'язаний перерахувати на рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі 1200000 грн. до дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря.

Згідно з п. 9.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендар зобов'язується підтримувати впродовж всього строку дії договору оренди гарантійний платіж у сумі не нижче ніж 1200000 грн. 00 коп. у разі задоволення орендодавцем за рахунок гарантійного платежу будь-якої грошової вимоги до орендаря, що виникла у орендодавця за цим договором оренди.

Відповідно до п. 9.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 у будь-який час, без будь-якого попередження орендаря, у разі виникнення протягом дії договору оренди будь-якої грошової вимоги до орендаря, орендодавець задовольняє таку грошову вимогу за рахунок гарантійного платежу, без необхідності отримання згоди орендаря та укладення/складання будь-якого двостороннього документу.

Судом встановлено, що на підстав виставлених відповідачем рахунків-фактур (копії долучено відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 03.02.2017; позивачем - через канцелярію суду 02.02.2017) 01.03.2016 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 1200000 грн. 00 коп. (гарантійний платіж), що підтверджується платіжним дорученням № 14 від 01.03.2016 на суму 1200000 грн. 00 коп. та банківською випискою з рахунку позивача; 29.03.2016 - грошові кошти у розмірі 400000 грн. 00 коп. (орендна плата за березень 2016 року), що підтверджується платіжним дорученням № 19 від 29.03.2016 на суму 400000 грн. 00 коп. та банківською випискою з рахунку позивача; 29.04.2016 - грошові кошти у розмірі 400000 грн. 00 коп. (орендна плата за квітень 2016 року), що підтверджується платіжним дорученням № 27 від 29.04.2016 на суму 400000 грн. 00 коп. та банківською випискою з рахунку позивача; 01.06.2016 - грошові кошти у розмірі 400000 грн. 00 коп. (орендна плата за травень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 350 від 01.06.2016 на суму 400000 грн. 00 коп. (вказані грошові кошти були списано відповідачем з суми гарантійного платежу, сплаченого позивачем, на підставі п. 9.4 договору); 01.07.2016 - грошові кошти у розмірі 500000 грн. 00 коп. (орендна плата за червень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 135 від 01.07.2016 на суму 500000 грн. 00 коп. (вказані грошові кошти були списано відповідачем з суми гарантійного платежу, сплаченого позивачем, на підставі п. 9.4 договору) 29.07.2016 - грошові кошти у розмірі 500000 грн. 00 коп. (орендна плата за липень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 350 від 29.07.2016 на суму 500000 грн. 00 коп. та банківською випискою з рахунку позивача; 31.08.2016 - грошові кошти у розмірі 500000 грн. 00 коп. (орендна плата за серпень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 300 від 31.08.2016 на суму 500000 грн. 00 коп. та банківською випискою з рахунку позивача; 30.09.2016 - грошові кошти у розмірі 500000 грн. 00 коп. (орендна плата за вересень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 205 від 30.09.2016 на суму 500000 грн. 00 коп. (вказані грошові кошти були списано відповідачем з суми гарантійного платежу, сплаченого позивачем, на підставі п. 9.4 договору); 31.10.2016 - грошові кошти у розмірі 500000 грн. 00 коп. (орендна плата за жовтень 2016 року), що підтверджується меморіальним ордером № 350 від 31.10.2016 на суму 500000 грн. 00 коп. (вказані грошові кошти були списано відповідачем з суми гарантійного платежу, сплаченого позивачем, на підставі п. 9.4 договору) - вказані платіжні доручення та меморіальні ордери долучено відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 03.02.2017, копії банківських виписок долучено позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 02.02.2017.

При цьому, судом встановлено, що позивач 06.06.2016 поповнив гарантійний платіж на суму 400000 грн. 00 коп., 04.07.2016 - на суму 500000 грн. 00 коп. та 07.10.2016 - на суму 500000 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 02.02.2017.

Відповідно до п. 9.6 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати повного та належного виконання орендарем усіх грошових зобов'язань за договором, у тому числі щодо сплати різниці між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з цим договором орендною платою, за наявності у орендодавця невикористаною частини гарантійного платежу, орендодавець повертає орендарю невикористану частину гарантійного платежу.

Судом встановлено, що 17.11.2016 позивач звернувся до відповідача із письмовим проханням (вих. № 14/11/16-1 від 14.11.2016) про повернення суми гарантійного платежу, в якому також просив існуючу заборгованість за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 погасити за рахунок гарантійного платежу, що підлягає поверненню позивачу.

Судом встановлено, що станом на дату звернення позивача із вказаним листом до відповідача, розмір сплаченого позивачем за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 гарантійного платежу становив 700000 грн. 00 коп. (враховуючи періодичне погашення відповідачем заборгованості позивача зі сплати орендної плати, періодичне поповнення позивачем суми гарантійного платежу та останнє здійснене банком списання грошових коштів з суми гарантійного платежу у розмірі 500000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості зі сплати орендної плати за жовтень 2016 року).

Судом встановлено, що відповідачем з суми гарантійного платежу, сплаченого позивачем за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016, в рахунок погашення існуючої заборгованості списано 1216 грн. 67 коп. пені та 327444 грн. 88 коп. індексації орендної плати за період з 01.03.2016 по 31.10.2016.

Так, відповідно до п. 10.2 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 при порушенні орендарем строків виконання грошових зобов'язань, визначених цим договором, зокрема щодо сплати орендної плати, частини орендної плати, що утворилась у зв'язку із застосуванням індексу інфляції, та інших зобов'язань, зазначених у цьому договорі, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, від суми, яка підлягає сплаті.

Судом встановлено, що за прострочення виконання позивачем грошових зобов'язань, позивачем було нараховано пеню у загальному розмірі 1216 грн. 67 коп. (відповідно до рахунку-фактури № 06/2 від 11.10.2016, копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 03.02.20170, та яка була списана відповідачем з гарантійного платежу, сплаченого позивачем за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016, що підтверджується меморіальним ордером № 1066 від 17.11.2016 на суму 1216 грн. 67 коп.

Між сторонами відсутній спір щодо розміру нарахованої і стягнутої банком шляхом списання із суми гарантійного платежу вказаної пені, що вбачається з поданої позивачем 03.03.2017 заяви про зменшення позовних вимог (на суму пені у розмірі 1216 грн. 67 коп.).

Крім того, згідно з п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендна плата за цим договором підлягає індексації за період фактичного користування орендарем орендованим майном (від дати підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна щодо прийняття орендованого майна в оренду до дати підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна щодо повернення орендованого майна з оренди) - протягом 15 днів місяця, наступного за місяцем, в якому сторонами підписано акт приймання-передачі орендованого майна щодо повернення орендованого майна з оренди.

Індексація орендної плати розраховується шляхом перемноження між собою помісячних індексів інфляції, що офіційно встановлені та оприлюднені Держкомстатом України за відповідний період, та суми орендної плати за цей період за формулою: ?t,1 = О1,t *П Ii - O1,t, де ?t,1 - сума перерахунку орендної плати за період, О1,t - орендна плата за період, Ii - індекс інфляції за 1-й місяць, П - знак добутку.

Якщо орендар користується орендованим майном неповний місяць, для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування орендованим майном у такому місяці.

Різниця між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з цим пунктом орендною платою підлягає сплаті орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури протягом 5-ти банківських днів з дати його виставлення орендодавцем. Припинення дії цього договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити орендодавцю частину орендної плати, що виникла у зв'язку із застосуванням індексу інфляції, відповідно до цього пункту договору.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 було здійснено розрахунок індексації орендної плати за період фактичного користування позивачем об'єктом оренди (з 01.03.2016 по 31.10.2016) на суму 327444 грн. 88 коп. та був виставлений позивачу відповідний рахунок-фактура № 11 від 15.11.2016 на суму 327444 грн. 88 коп. (копія долучена відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 03.02.2017).

Судом встановлено, що сума індексації орендної плати у розмірі 327444 грн. 88 коп., нарахована відповідачем на підставі та в порядку, передбаченому п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 за період користування позивачем об'єктом оренди (з 01.03.2016 по 31.10.2016), була погашена (на підставі п.п. 8.2, 9.4 договору оренди) за рахунок сплаченого позивачем гарантійного платежу, що підтверджується меморіальним ордером № 103 від 17.11.2016 на суму 327444 грн. 88 коп. (долучений відповідачем до матеріалів справи у судовому засіванні 03.02.2017).

Судом встановлено, що залишок грошових коштів (залишок невикористаного гарантійного платежу) у сумі 371338 грн. 45 коп. було повернуто відповідачем позивачу, що підтверджується меморіальним ордером № 102 від 17.11.2016 на суму 371338 грн. 45 коп. (повернення невикористаної частини гарантійного платежу за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016) та банківською випискою з рахунку позивача, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що на думку позивача (орендаря), відповідачем було неправильно визначено суму індексації орендної плати за період з 01.03.2016 по 31.10.2016. Зокрема, позивач зазначає, що за його розрахунком сума індексації орендної плати становить 39422 грн. 00 коп., а не 327444 грн. 88 коп. як було нараховано відповідачем, у зв'язку з чим позивач зазначає, що відповідачем неправомірно було утримано суму гарантійного платежу у розмірі 288022 грн. 88 коп. (327444 грн. 88 коп. - 39422 грн. 00 коп.), з огляду на що просить суд стягнути з відповідача незаконно утриману невикористану частину гарантійного платежу, що становить 288022 грн. 88 коп. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом, згідно з п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 орендна плата за цим договором підлягає індексації за період фактичного користування орендарем орендованим майном (від дати підписання сторонами акту при ймення-передачі орендованого майна щодо прийняття орендованого майна в оренду до дати підписання сторонами акту приймання-передачі орендованого майна щодо повернення орендованого майна з оренди) - протягом 15 днів місяця, наступного за місяцем, в якому сторонами підписано акт приймання-передачі орендованого майна щодо повернення орендованого майна з оренди.

Індексація орендної плати розраховується шляхом перемноження між собою помісячних індексів інфляції, що офіційно встановлені та оприлюднені Держкомстатом України за відповідний період, та суми орендної плати за цей період за формулою: ?t,1 = О1,t *П Ii - O1,t, де ?t,1 - сума перерахунку орендної плати за період, О1,t - орендна плата за період, Ii - індекс інфляції за і-й місяць, П - знак добутку.

Якщо орендар користується орендованим майном неповний місяць, для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування орендованим майном у такому місяці.

Різниця між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з цим пунктом орендною платою підлягає сплаті орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури протягом 5-ти банківських днів з дати його виставлення орендодавцем. Припинення дії цього договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити орендодавцю частину орендної плати, що виникла у зв'язку із застосуванням індексу інфляції, відповідно до цього пункту договору.

Таким чином, умовами п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 сторони фактично погодили порядок визначення ціни - розміру орендної плати, що підлягає сплаті позивачем (орендарем) за весь період фактичного користування об'єктом оренди, а саме шляхом індексування суми орендної плати за весь період фактичного користування об'єктом оренди на добуток помісячних індексів інфляції за період фактичного користування об'єктом оренди.

Тобто, умовами п. 4.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 (з урахуванням Договору про внесення змін № 1 від 01.06.2016) сторони визначили місячний розмір орендної плати, який підлягає сплаті позивачем (орендарем), а п. 4.4 вказаного договору - встановили порядок та механізм визначення загального розміру орендної плати за весь період оренди (з урахуванням індексації).

Таким чином, сторони передбачили порядок (механізм) визначення загального розміру орендної плати.

Водночас, суд зазначає, що застосування індексації орендної плати (індексів інфляції) у даних правовідносинах не є формою відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання, що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України, а є елементом механізму визначення загального розміру орендної плати, погодженого сторонами у п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016. Таким чином, у даних правовідносинах не підлягає застосування порядок нарахування інфляційних втрат, який здійснюється відповідно до ст. 625 ЦК України.

Як встановлено судом, позивач фактично користувався об'єктом оренди у період з 01.03.2016 по 31.10.2016 та загальний розмір орендної плати (враховуючи розміри орендної плати, встановлені у п. 4.1 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 з урахуванням внесених змін), який підлягає сплаті позивачем за весь період фактичного користування предметом оренди (з 01.03.2016 по 31.10.2016) становить 3700000 грн. 00 коп.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Судом встановлено, що індекс інфляції за березень 2016 року становив 101,0; за квітень 2016 року - 103,5; за травень 2016 року - 100,1; за червень 2016 року - 99,8; за липень 2016 року - 99,9; за серпень 12016 року - 99,7; за вересень 2016 року - 101,8; за жовтень 2016 року - 102,8.

Таким чином, добуток індексів інфляції за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року становить 1,7.

Отже, враховуючи викладену п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 формулу щодо визначення розміру перерахунку орендної плати (з урахуванням індексації) за період користування орендарем об'єктом оренди (?t,1 = О1,t *П Ii - O1,t), суд дійшов висновку, що сума перерахунку орендної плати з 01.03.2016 по 31.10.2016 (з урахуванням індексації) становить 327444 грн. 88 коп. (3700000 грн. 00 коп. * 1,7 - 3700000 грн. 00 коп.).

При цьому, суд вважає необгрунтованими твердження позивача, що на добуток індексів інфляції слід перемножувати місячний розмір орендної плати, а не загальну суму орендної плати за весь період оренди, оскільки умовами п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 чітко визначено, що індексація орендної плати розраховується шляхом перемноження між собою помісячних індексів інфляції, що офіційно встановлені та оприлюднені Держкомстатом України за відповідний період, та суми орендної плати за цей період за формулою: ?t,1 = О1,t *П Ii - O1,t.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було визначено розмір перерахунку орендної плати за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 у розмірі 327444 грн. 88 коп. (у розмірі, який відповідає порядку здійснення розрахунку, погодженому сторонами у п. 4.4 договору, та який є аналогічним розміру, визначеному судом), суд дійшов висновку, що Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» було дотримано умов п. 4.4 договору оренди щодо порядку та способу розрахунку різниці між фактично сплаченою орендною платою та проіндексованою згідно з умовами договору.

Як встановлено судом, сума індексації орендної плати у розмірі 327444 грн. 88 коп., нарахована відповідачем на підстав п. 4.4 Договору оренди майна банку № 4 від 16.02.2016 за період користування позивачем об'єктом оренди (з 01.03.2016 по 31.10.2016), була погашена (на підставі п.п. 8.2, 9.4 договору оренди) за рахунок сплаченого позивачем гарантійного платежу, що підтверджується меморіальним ордером № 103 від 17.11.2016 на суму 327444 грн. 88 коп. (долучений відповідачем до матеріалів справи у судовому засіванні 03.02.2017).

Як встановлено судом, залишок грошових коштів (залишок невикористаного гарантійного платежу) у сумі 371338 грн. 45 коп. (сума невикористаного гарантійного платежу позивача становила 700000 грн. 00 коп. - «мінус» 327444 грн. 88 коп. індексації орендної плати - «мінус» 1216 грн. 67 коп. пені) була повернута відповідачем позивачу, що підтверджується меморіальним ордером № 102 від 17.11.2016 на суму 371338 грн. 45 коп. (повернення невикористаної частини гарантійного платежу за Договором оренди майна банку № 4 від 16.02.2016) та банківською випискою з рахунку позивача, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що різниця між фактично сплаченою позивачем орендною платою та проіндексованою орендною платою, що становить суму 288022 грн. 88 коп., є безпідставно утриманою відповідачем, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трас Експерт» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення 288022 грн. 88 коп. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог) задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Зважаючи на те, що судом була прийнята до розгляду подана позивачем заява про зменшення позовних вимог, позивач має право на повернення судового збору у розмірі 18 грн. 25 коп. (у випадку подання ним відповідного клопотання відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача (з огляду на відмову у позові).

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.03.2017

Суддя І.М. Отрош