ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 справа № 20/33б

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від апелянта: від боржника: ОСОБА_4 не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
на ухвалу господарського суду Луганської області
від10.11.2015
у справі№ 20/33б (суддя Кривохижа Т.Г.)
за заявою кредитораУправління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
до боржникаСєвєродонецького комунального підприємства житлового господарства, м. Сєвєродонецьк Луганської області
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

07.05.2015р. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області подана заява про визнання поточних грошових вимог до банкрута з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період 01.03.2015р. по 31.03.2015р. В подальшому, заявник уточнив період виникнення боргу, а саме: з 01.03.2014р. по 01.04.2014р.

10.11.2015р. господарський суд Луганської області прийняв ухвалу у справі №20/33б, якою у задоволені заяви від 07.05.2015р. № 6422/09-16/1 кредитора УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області з грошовими вимогами 3000,89 грн. заборгованості до банкрута, відмовив.

Ухвала обґрунтовано висновком суду, що заявлені грошові вимоги не є поточними.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги та з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити заяву управління від 07.05.2015р. №6422/09-16/1. Крім того, заявило клопотання щодо розгляду справи без участі представників управління. Вважає, що місцевий господарський суд помилково прийшов до висновку, що заявлені грошові вимоги не є поточними.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. відновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження у справі № 20/33б.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.02.2017р. за № 288 у звязку з неможливістю головуючого судді Гези Т.Д. продовжувати розгляд справи через перебування на лікарняному на день розгляду справи 27.02.2017р., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 20/33б.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2017р. справа передана на розгляд колегії суддів: Склярук О.І. (головуючий суддя), судді Сгара Е.В., Будко Н.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017р. зазначена справа прийнята до провадження колегією суддів: Склярук О.І. (головуючий суддя), судді Сгара Е.В., Будко Н.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.03.2017р. у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_5 через перебування у відрядженні на дату слухання справи 13.03.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №20/33б

Згідно протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 10.03.2017р. справи №20/33б замість судді Сгара Е.В. до складу складу колегії суддів введено суддю Дучал Н.М.

В судові засідання, призначені на 27.02.2017р. та 13.03.2017р. представники сторін не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. та 27.02.2017р. явка сторін не визнавалася обовязковою.

З огляду на наведене та наявність клопотання заявника апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності його представників, судова колегія вважає за можливим розглянути справу за наявними у справі документами.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ст.106 ГПК України).

Апеляційна скарга на ухвали місцевого господарського суду розглядаються протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження (ст. 102 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Луганської області від 06.05.2010р. №20/33б боржника - Сєвєродонецьке комунальне підприємство житлового господарства визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, тобто до 06.05.2011р.; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого ОСОБА_6, на якого покладено повноваження та обовязки, передбачені ст.ст. 1, 16, 22-34, 51 Закону на строк дії ліквідаційної процедури, тобто до 06.05.2011р.

Ухвалою від 16.09.2010р. №20/33б господарський суд Луганської області здійснив заміну ліквідатора і призначив ліквідатором у справі арбітражного керуючого ОСОБА_7, якого зобовязав провести ліквідаційну процедуру банкрута у відповідності до вимог ст.ст. 31, 16, 22-32, 51 Закону.

В подальшому судом неодноразово продовжено термін повноважень ліквідатора Сєвєродонецького комунального підприємства житлового господарства арбітражного керуючого ОСОБА_7 до 06.11.2011р. (ухвала суду від 14.04.2011р.), до 06.02.2012р. (ухвала від 17.10.2011р.), до 06.04.2012р. (ухвала від 02.02.2012р.), до 06.10.2012р. (ухвала від 03.05.2012р.), до 06.01.2013р. (ухвала від 01.10.2012р.), до 06.04.2013р. (ухвала від 24.12.2012р.), до 06.10.2013р. (ухвала від 18.03.2013р.), до 06.04.2014р. (ухвала від 03.10.2013р.), в останнє - до 06.10.2014р. (ухвала від 03.04.2014р.).

На адресу господарського суду Луганської області надійшла заява від 07.05.2015р. №6422/09-16/1 УПФУ в м. Сєвєродонецьку про визнання поточних кредиторських вимог на суму 3000,89 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Заяву обґрунтовано розрахунком поточних кредиторських вимог з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Як зазначалося вище, 10.11.2015р. господарський суд Луганської області прийняв ухвалу у справі № 20/33б, якою у задоволені заяви від 07.05.2015р. № 6422/09-16/1 кредитора - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з грошовими вимогами 3000,89 грн. заборгованості до банкрута, відмовлено.

Ухвала обґрунтовано висновком суду, що заявлені грошові вимоги не є поточними.

Судова колегія, повторно розглядаючи справу, насамперед керується правовою позицією Верховного Суду України, яка була висловлена з цього питання у справі №3-8гс14 від 08.04.2014р.

Так Верховний Суд України зазначив наступне.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон) визначено поняття кредитора юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівниками боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справлення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обовязкових платежів).

Конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

До конкурсних кредиторів належить також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною першої ст.23 Закону закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною першої ст.25 Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобовязаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною другої статті 22 Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону, законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника, відкриття ліквідаційної процедури і призначенням ліквідатора.

Заявник апеляційної скарги наполягає, що його вимоги є поточними та включив їх до реєстру вимог кредиторів на підставі пункту 2.2. Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 6.1. Інструкції про обчислення і сплати страхувальникам та застрахованими особам внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, відповідно до яких не передбачено припинення нарахування заборгованості на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у період відкриття ліквідаційної процедури щодо боржника.

Про те, з таким обґрунтуванням не можна погодитися, оскільки у справах про банкрутство застосовуються норми спеціального закону Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якій є пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Із заяви УПФУ у м. Сєвєродонецьку про визнання поточних вимог ліквідатором боржника (заява від 07.05.2015р. № 6422/09-16/1) вбачається, що заборгованість із витрат на доставку пільгових пенсій виникла після визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора (постанова господарського суду від 06.05.2010р. у справі №20/33б).

За таких обставин, апеляційна інстанція, як і місцевий господарський суд приходить до висновку, що вимоги УПФУ не є поточними, оскільки відповідно до статті 23 Закону після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури нових зобовязань у банкрута не виникає.

Аналогічна правова позиція була викладена і у постанові Верховного Суду України від 18.03.2014р. у справі № 3-5гс14, в якій зазначено, що вимоги управління Пенсійного Фонду України не мають характеру поточних в розумінні статті 1 Закону, оскільки виникли після винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобовязань, що можуть бути заявлені в порядку частини першої статті 23 Закону.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що заявник апеляційної скарги не довів наявність обставин з якими ГПК України повязує можливість скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 10.11.2015р. у справі № 20/33б - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 10.11.2015р. у справі № 20/33б - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.

1 кредитору

1 боржнику

1 ліквідатору

1. ДАГС

1. у справу

1. ГСЛО