РІШЕННЯ

07.03.2017Справа №910/1526/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1526/17

за позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ, і комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про припинення дії, яка порушує право,

за участю представників:

позивача-1 - Дещенко О.М. (довіреність від 04.01.2016 № 6);

позивача-2 - Майданік В.Ю. (довіреність від 30.12.2016 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація (далі - Адміністрація) та комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець) про припинення дії, яка порушує право, а саме: зобов'язання відповідача припинити дії, у вигляді недопущення представників позивача-2 до нежитлового підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2, які порушують права і законний інтерес позивачів-1,2 по здійсненню їх посадових повноважень, згідно статуту і актів цивільного законодавства, надавши позивачу-2 доступ, через частину майна, яке належить відповідачу, до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 було порушено провадження у справі та призначено розгляд на 14.02.2017.

14.02.2017 позивач-2 подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 розгляд справи було відкладено на 07.03.2017 у зв'язку з неявкою представників відповідача.

23.02.2017 позивач-2 подав суду клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просив суд: усунути перешкоди в користуванні майном територіальної громади, шляхом зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, припинити протиправні дії, у вигляді недопущення представників позивача-2 до нежитлового підвального приміщення за адресою АДРЕСА_2, так як такі дії порушують права і законний інтерес позивачів-1,2 по здійсненню їх посадових повноважень, згідно статуту і актів цивільного законодавства; зобов'язати відповідача, надавати позивачу-2 доступ до підвального приміщення за адресою АДРЕСА_2 шляхом проходу через майно яке належить відповідачу.

Представники позивачів у судовому засіданні 07.03.2017 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, які повернуті з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 07.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивачів, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради (далі - КМР) від 27.12.2001 № 208/1642 було визначено обсяг комунальної власності, яка була передана територіальній громаді міста та територіальним громадам районів.

Рішенням КМР від 02.12.2010 № 284/5096 і розпорядженням виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, було визначено порядок управління об'єктами комунальної власності в районах міста Києва, а районні в місті Києві державні адміністрації, у тому числі і позивач-1, були визначені, згідно делегованих повноважень, управителями і представниками КМР, відносно об'єктів комунальної власності.

Рішеннями КМР від 14.04.2011 № 402/5789, від 22.09.2011 № 34/6250, від 21.04.2015 № 415/1280 було закріплено порядок здачі в оренду об'єктів комунальної власності, що належать територіальним громадам районів міста Києва та визначено, що представниками орендодавця виступають районні в місті Києві державні адміністрації.

09.10.2014 на підставі рішення № 270/270 КМР було створено Підприємство.

13.02.2015 Адміністрація розпорядженням № 61 закріпила за позивачем-2 на праві господарського відання управління об'єктами житлового і нежитлового фонду.

Відповідно до підпунктів 2.2.16, 2.2.18 пункту 2.2 та підпункту 5.1.11 пункту 5.1 статуту Підприємства воно має право і повинно передавати в оренду комунальне майно територіальної громади, проводити періодичні обстеження об'єктів житлового і нежитлового фонду, укладати договори оренди комунального майна територіальної громади.

01.04.2015 попереднім балансоутримувачем на баланс позивача-2 було передано житлове і нежитлове майно, функції по отриманню орендної плати в тому числі і за нежитлові підвальні приміщення в будівлі за адресою: вул. Луначарського, 22-А (на грудень 2016 Метрополіта А.Шептицького), м. Київ, 83,4 м2.

Підприємство вказує, що, виконуючи свої зобов'язання згідно статуту та розпорядження Адміністрації, намагалося влаштовувати огляд нежитлових приміщень за адресою: вул. Луначарського, 22-А, м. Київ, які за згодою КМР і позивача-1 підлягають наданню в оренду.

Проте, 15.10.2015, 11.10.2016, 28.10.2016 представники позивача-2 не змогли оглянути приміщення у зв'язку із перешкодами зі сторони відповідача, якому на праві приватної власності належить частина першого поверху будівлі, що підтверджується актами обстеження (від 15.10.2015 № б/н; від 11.10.2016 № б/н; від 28.10.2016 № б/н).

Дії Підприємця перешкоджають діяльності позивачів та порушують їх права та законні інтереси.

Відповідач доказів протилежного суду не подав та не пояснив на підставі чого здійснює перешкоди у доступі до приміщень, які перебувають на балансі позивача-2.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої - сьомої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивачів та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04053, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1; дата народження 03.06.1972; паспорт НОМЕР_2) усунути перешкоди в користуванні майном територіальної громади міста Києва, шляхом забезпечення безперешкодного доступу представників Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (02094, м. Київ, бульвар Праці, 1/1; ідентифікаційний код: 37203257) та комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; ідентифікаційний код: 39606435) до нежитлового підвального приміщення за адресою: м. Київ, вул. Метрополіта А.Шептицького, 22-А.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04053, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1; дата народження 03.06.1972; паспорт НОМЕР_2) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; ідентифікаційний код: 39606435) 3 200 (три тисячі двісті) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 15.03.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук