ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Справа № 910/5305/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Барицької Т.Л., Малетича М.М.,

за участю представника відповідача ПАТ "Компанія "Райз" Войцехівського В.О. дов. №119 від 30.12.2016 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "Компанія "Райз" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року за скаргою ТОВ "Дікманн Сідс Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі Господарського суду міста Києва за позовом ТОВ "Дікманн Сідс Україна" до ПАТ "Компанія "Райз" про стягнення суми,

УСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ТОВ "Дікманн Сідс Україна" (далі - позивач) звернулось до ПАТ "Компанія "Райз" (далі - відповідач) з позовом про стягнення 19280841 гривні 92 коп., з яких 18719264 гривні боргу та 561577 гривень 92 коп. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу насіння № 109/2013 від 5 липня 2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково.

З ПАТ "Компанія "Райз" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь ТОВ "Дікманн Сідс Україна" стягнуто 18719264 гривні основного боргу та 70951 гривню 46 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 травня 2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27 квітня 2015 року видано накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ "Компанія "Райз" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27 квітня 2015 року залишено без змін.

У травні 2016 року ТОВ "Дікманн Сідс Україна" звернулось зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій просило: визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання судового наказу, виданого Господарським судом міста Києва від 13 травня 2015 року неправомірними; скасувати неправомірну постанову про закінчення виконавчого провадження від 1 лютого 2016 року відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, виданого Господарським судом міста Києва 13 травня 2015 року; зобов'язати відділ примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати судовий наказ Господарського суду міста Києва від 13 травня 2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року ТОВ "Дікманн Сідс Україна" відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року апеляційну скаргу ТОВ "Дікманн Сідс Україна" задоволено повністю.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року скасовано повністю.

Резолютивну частину ухвали викладено в наступній редакції:

"1. Задовольнити частково скаргу ТОВ "Дікманн Сідс Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/5305/15-г;

2. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконанню судового наказу № 910/5305/15-г виданого Господарським судом міста Києва 13 травня 2015 року неправомірними;

3. Скасувати постанову ВП№49881496 від 1 лютого 2016 року відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу № 910/5305/15-г."

Постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2016 року касаційні скарги залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року - без зміни.

У грудні 2016 року ПАТ "Компанія "Райз" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з заявою про роз'яснення рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року заяву ПАТ "Компанія "Райз" №20/12-01 від 20 грудня 2016 року про роз`яснення постанови Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року залишено без задоволення.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року виправлено допущену технічну описку, а саме у п. 3 резолютивної частини виключено перше речення наступного змісту "Резолютивну частину ухвали викласти в наступній редакції".

У касаційній скарзі ПАТ "Компанія "Райз", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року, справу направити на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Стверджує, що апеляційним судом змінено зміст судового рішення шляхом виправлення "технічної описки" всупереч вимогам статей 84, 89 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги учасники судового процесу повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відділу примусового виконання рішень.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

За змістом наведеної норми, роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у роз'ясненні постанови Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зміст вказаної постанови не визиває неоднозначного тлумачення щодо прийнятого колегією суддів рішення про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року та часткове задоволення скарги ТОВ "Дікманн Сідс Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

При цьому, з постанови Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року, про роз'яснення якої було подано заяву, вбачається, що як в мотивувальній так і в резолютивній частинах вказаної постанови відсутні висновки суду щодо зміни ухвали господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року, навпаки, чітко визначено, що за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ "Дікманн Сідс Україна" ухвала Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року підлягає скасуванню як помилкова, а заява ТОВ "Дікманн Сідс Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/5305/15-г підлягає частковому задоволенню з підстав наведених у мотивувальній частині постанови.

Отже, в резолютивній частині постанови судом апеляційної інстанції викладено висновок про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 11 липня 2016 року та часткове задоволення скарги ТОВ "Дікманн Сідс Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, тоді як в мотивувальній частині постанови викладені мотиви, за яких суд дійшов відповідного висновку.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції змінено зміст судового рішення, порушено і неправильно застосовано норми процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Суд касаційної інстанції вважає, що в п. 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року була допущена описка, а саме, зазначено "Резолютивну частину ухвали викладено в наступній редакції", проте ця описка не призвела до прийняття по суті неправильного рішення, а тому підстав для її скасування суд не вбачає.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року в постанові Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року виправлено наведену технічну описку, а саме, у п. 3 резолютивної частини виключено перше речення наступного змісту "Резолютивну частину ухвали викласти в наступній редакції".

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для роз'яснення постанови Київського апеляційного господарського суду від 18 листопада 2016 року з мотивів, викладених в заяві відповідача. Таким чином, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції відповідає встановленим фактичним обставинам справи та ґрунтується на вірному застосуванні норм процесуального права, що регулюють підстави та порядок роз'яснення судового рішення.

Відповідно до статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Оцінка та перевірка обставин справи і доказів не віднесена до повноважень касаційної інстанції.

З огляду на викладене, ухвала Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року законна та обгрунтована, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 2 лютого 2017 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді Т. Барицька

М. Малетич