РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017Справа №910/18789/16

За первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП»

про стягнення 219383,00 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД»

про стягнення 408316,65 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача за первісним позовом Просянюк В.В. (за дов.)

від відповідача за первісним позовом не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма (далі - ТОВ НВФ) «ВЕНБЕСТ ЛТД» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ІТМ ГРУП» про стягнення 219383,00 грн..

Суд своєю ухвалою від 17.10.2016 порушив провадження у справі № 910/18789/16.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач прострочив виконання зобов'язань за договором № 2309/15 від 23.09.2015 про надання послуг з розробки програмного забезпечення, внаслідок чого позивач відмовився від прийняття виконання, а тому у відповідача виник обов'язок повернути отриману попередню оплату у розмірі 219383 грн.. Обґрунтовуючи свої доводи щодо прострочення відповідача позивач посилається на умови договору, відповідно до яких, на його думку, з урахуванням дати внесення ним попередньої оплати строк надання послуг завершився 22.10.2015. Відповідачем порушено вказаний строк більш ніж на чотири місяці, оскільки тільки 09.03.2016 ним були надіслані звіти та акти надання послуг, які отримані позивачем 12.03.2016. При цьому позивач значив, що не може прийняти надані відповідачем звіти та акти, оскільки строки їх подачі не відповідають умовам договору, у позивача відсутні вихідні коди програмного забезпечення «Мобільна тривожна кнопка», відсутня технічна документація до неї, немає технічної відповідності із протоколом погодження об'єму послуг «Мобільна тривожна кнопка», наявні зауваження до технічних умов робіт, про які зазначено у звітах.

В подальшому під час розгляду справи визначив єдиною підставою позову обставини щодо прострочення відповідача, внаслідок чого виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача.

До початку розгляду справи по суті 07.12.2016 до суду надійшла зустрічна позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» про стягнення 408316,65 грн..

Суд своєю ухвалою від 09.12.2016 порушив провадження за зустрічним позовом та прийняв його для спільного розгляду з первісним.

Позовні вимоги мотивовані порушенням товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» свого обов'язку за договором № 2309/15 від 23.09.2015 про оплату виконаних робіт з розробки програмного забезпечення, сума заборгованості за які становить 408316,65 грн.. Як стверджує товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп», вже 04.11.2015 він надіслав на електронну адресу працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД», у тому числі і електронну адресу директора Андрушка Григорія Петровича (АДРЕСА_1), електронний лист з посиланнями на хмаровий сервіс doсs.google, за якими знаходилися звіти по системам «Дунай-МІІ» та «Мобільна тривожна кнопка». 23.11.2015 ним було надіслано електронного листа на електронну адресу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» Андрушка Григорія Петровича (АДРЕСА_1) посилання на хмарне сховище dropbox, та сервер Вебест, за якими зберігалися вихідні коди мобільної та серверної частини системи «Дунай-МП». Отже, як вважає позивач за зустрічним позовом, він належним чином та своєчасно виконав свій обов'язок щодо розробки та передачі програмного забезпечення. Водночас, після надання вихідних кодів системи «Дунай-МП» та «Мобільна тривожна кнопка», відповідач за зустрічним позовом почав визначати завдання, які не були обумовлені договором, виходили за меді технічного завдання та були направлені на модернізацію та поліпшення роботи програмного забезпечення. У зв'язку з цим 09.03.2016 позивач за зустрічним позовом запропонував відповідачу за зустрічним позовом направити повноважних представників для офіційної передачі розроблених програмних кодів та проведення демонстрації роботи програмного забезпечення та надіслав акти наданих послуг та звіти.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» вважає, що договір № 2309/15 від 23.09.2015 є договором про надання послуг, які, відповідно до ст. 901 ЦК України, є спожиті товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» в момент їх прийняття, що, в свою чергу, обумовлює неможливість відмови від прийняття послуг.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

23.09.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» (підрядник) уклали договір № 2309/15 про надання послуг з розробки програмного забезпечення (далі - Договір).

У пункті 3.1 Договору сторони передбачили, що цей Договір регламентує загальний порядок взаємодії сторін, їх обов'язки та відповідальність, які наступають в ході виконання взаємних зобов'язань за Договором. Підрядник на умовах цього Договору зобов'язується надавати послуги з розробки програмного забезпечення у відповідності з технічними завданнями, погодженими сторонами, а замовник зобов'язується приймати такі послуги та оплачувати їх.

Виходячи із суті змісту даного пункту, він визначає предмет Договору, оскільки встановлює те, з приводу чого сторони вступили у правовідносини, а саме: зобов'язання сторін з надання послуги з розробки програмного забезпечення, їх приймання і оплати.

В силу п. 3.7 Договору результатом надання послуг є програмне забезпечення, тлумачення якого містить розділ 2 Договору - це комп'ютерна програма та/або її частина (яка включає в себе, але необмежена елементами, вихідним матеріалом, вихідними кодами, вихідними файлами і т.д.) у значенні Закону про авторське право. Програмне забезпечення повинно відповідати технічному завданню.

Програмне забезпечення, яке зобов'язалось розробити товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП», названо «Дунай-МІІ», і являє собою програмне забезпечення для планшетів, які встановленні в автомобілях мобільних груп реагування, та програмне забезпечення для сервера додатків, а також інформаційна підсистема «Мобільна тривожна кнопка», яке розроблено на базі «Дунай-МІІ». Метою розробки програмного забезпечення «Дунай-МІІ» було скорочення часу прибуття на об'єкт мобільних груп реагування, забезпечення інформаційної підтримки мобільних груп реагування, контроль мобільних груп реагування, автоматизувати роботу операторів централізованого спостереження. Підсистема «Мобільна тривожна кнопка» повинна була бути розроблена з метою оперативного реагування мобільних груп реагування на натискання тривожної кнопки на смартфоні або планшеті клієнта, здійснення SOS-дзвінка натиском однієї кнопки будь-якій з аварійних служб міста, отримання консультаційної підтримки від операторів колцентру.

Об'єми послуг, які зобов'язалось виконати товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» при розробці програмного забезпечення «Дунай-МІІ» та інформаційної підсистеми «Мобільна тривожна кнопка», наведені у додатку № 1 та додатку № 2, відповідно, до Договору.

Вирішуючи питання щодо правової природи даного правочину та юридичної кваліфікації зобов'язань за ним суд виходить з такого.

Загальні положення щодо договорів про надання послуг закріпленні у главі 63 Цивільного кодексу України (статті 901-907). Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) послуги розглядаються як окремий вид об'єктів цивільних прав, які відрізняються від інших об'єктів (речей, майнових прав, результатів робіт тощо).

За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, відповідно до закону, послуга не зводиться до самої дії або діяльності, а розглядається як окреме явище. З огляду на це, для послуг характерним є те, що вони:

- мають нематеріальний характер, а їх результат не набуває уречевлювального вигляду;

- тісно пов'язані з особою виконавця та процесом вчинення ним дій, здійснення діяльності;

- не збігаються із самими діями, здійсненням діяльністю виконавця, а існують як окреме явище.

Для замовника за договором послуга, незважаючи на її нематеріальну сутність, виступає як певне матеріальне благо, заради якого він і вступає у договірні відносини.

Підсумовуючи викладене, послугою є певне нематеріальне благо, яке надається виконавцем і споживається замовником у процесі вчинення певних дій або здійснення певної діяльності.

Легальне визначення договору підряду містить ч. 1 ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частина 2 ст. 837 ЦК України доповнює характеристику договору підряду, вказуючи на те, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, чітко визначеною метою договору підряду є виконання певної роботи. Це дозволяє провести розмежування між договорами підрядного типу та іншими типами цивільно-правових договорів, зокрема, договорами про надання послуг.

Аналіз наведених положень закону та доводів, які визначають суть підряду та послуги, свідчить про те, що договір підряду відрізняється від договору про надання послуг своїм предметом.

Зокрема, послугам притаманні ознаки, які відрізняють їх від результату робіт, а сама послуга хоч, як і підряд, і тісно пов'язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення певної діяльності), але не збігається із самими діями, здійсненням діяльності виконавця, а існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, споживається в процесі вчинення певної діяльності або здійснення певної діяльності, не набуваючи матеріального вигляду.

В свою чергу, результат виконання підрядником роботи - це матеріалізований об'єкт, що знаходить своє втілення в індивідуально-визначених речах, бо робота виконується за завданням замовника, який має право у будь-який момент перевірити хід і якість роботи підрядника, не втручаючись в його діяльність. Даний матеріалізований результат знаходить своє відображення і в створенні нової речі, і в поліпшенні якості або інших споживчих властивостях вже існуючої речі.

Якщо за договором про надання послуги дії виконавця не мають вирішального значення, оскільки це спосіб надання послуги, то для договору підряду процес виконання роботи є важливим, порушення якого надає замовнику певні права (ст. 849 ЦК України).

Предметом Договору є саме досягнення результату, яким є створення товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» програмного забезпечення, що повинно було неодноразово використовуватись товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» в своїй діяльності.

Крім того, за змістом Договору, процес розробки даного програмного забезпечення здійснюється під контролем замовника, що передбачено п. 5.3 Договору - завдання, пов'язані з наданням послуги, повинні визначати повноважний представник замовника, який також повинен перевіряти їх якість і узгодженість з договором надання послуг.

Таким чином, на відміну від договору про надання послуги, для якого спосіб її надання не має вирішального значення, за умовами Договору процес створення програмного забезпечення є важливою процедурою, і в процесі даної процедури не споживається те нематеріальне благо, заради якого сторони вступили у договірні відносини, а створюється кінцевий матеріалізований результат, використання якого може мати місце тільки після виконання товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» повного комплексу робіт, визначених Договором.

З урахуванням викладеного, незважаючи на те, що по тексту Договору предметом обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» визначено «надання послуги», правовідносини, що виникли між сторонами на підставі Договору та ним врегульовані, є підрядними зобов'язаннями, і, відповідно, даний правочин за своєю правою природою є договором підряду.

За п. 4.1 Договору замовник повинен надавати підряднику інформацію, дані, дизайн і матеріали, необхідні для надання послуги.

Перед початком надання послуги замовник повинен проінформувати підрядника в письмовій формі (в тому числі і в електронному вигляді) про всі технічні вимоги та обмеження (якщо такі є), про які необхідно знати для надання послуги і, у випадку якщо це важливо, передавати додаткову інформацію, що відноситься до справи, в ході надання послуги. Клієнт замовника також може передавати згадану в цьому абзаці інформацію безпосередньо підряднику (п. 4.2 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» надіслало товариству з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» технічне завдання проекту «Дунай-МІІ», що визнається сторонами.

Вартість послуги та умови оплати сторони погодили у 6 розділі Договору, а саме:

- сторони погоджують погодинний об'єм послуг, порядок оплати та строки виконання в протоколах (додаток 1. Протокол погодження об'єму послуг «Дунай-МІІ, додаток 2. Протокол погодження об'єму послуг «Мобільна тривожна кнопка») до Договору. Зазначені протоколи є підставою для виставлення рахунків (п. 6.2 Договору);

- підрядник зобов'язаний надати звіт замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів від строку погодженого у протоколі. Разом із звітом підрядник передає замовнику розроблені програмні коди, та проводить замовнику демонстрацію роботи програмного забезпечення. Замовник зобов'язаний або акцептувати або внести до звіту обґрунтовані заперечення протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання звіту (п. 6.3 Договору);

- підрядник зобов'язаний виставити замовнику рахунок за надані послуги протягом 2 (двох) робочих днів після узгодження звіту. Замовник зобов'язаний оплатити рахунок, виставлений підрядником, протягом 3 (трьох) календарних днів після його надання. Рахунок вважається сплаченим при отриманні відповідної суми на рахунок у банку або при внесення готівкою в касовий регістр підрядника (п. 6.4 Договору);

- протягом 2 (двох) робочих днів після узгодження звіту, сторони підписують акти здачі-приймання виконаних робіт (п. 6.5 Договору).

У додатку № 1 до Договору «Протокол погодження об'єму послуг «Дунай-МП» від 23.09.2015 сторони погодили поетапне виконання та поетапну оплату робіт, поділивши їх на три етапи. Зокрема, строки розроблення програмного забезпечення становлять:

1-й етап - 25 днів з моменту отримання передплати за 1-й етап;

2-й етап - 15 днів з моменту отримання передплати за 2-й етап;

3-й етап - 40 днів з моменту отримання передплати за 3-й етап.

Оплата даних етапів повинна була бути здійснена в такий строк і порядок:

- передплата 50% вартості 1-го етапу (4293,0 у.о.) не пізніше 24.09.2015. Остаточна оплата 50% вартості (4293,0 у.о.) за 1-й етап - не пізніше 2-х днів з моменту надання послуг;

- передплата 50% вартості 2-го етапу (1377,0 у.о) не пізніше 25.10.2015. Остаточна оплата 50% вартості (1377,0 у.о) за 2-й етап - не пізніше 2-х днів з моменту надання послуг по 2-му етапу;

- передплата 50% вартості 3-го етапу (в додатку помилково зазначено як 2-го етапу) (5076,0 у.о) не пізніше 25.10.2015. Остаточна оплата 50% вартості (5076,0 у.о.) за 3-й етап - не пізніше 2-х днів з моменту надання послуг по 3-му етапу (в додатку також помилко зазначено як 2-го етапу).

Можливість поетапної оплати виконаної роботи передбачена законом, зокрема статтею 854 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої якщо договором підряджу не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язується сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Дана норма носить диспозитивний характер і надає право сторонам на власний розсуд врегулювати порядок оплати виконаної роботи.

Виконання робіт з розробки інформаційної підсистеми «Мобільна тривожна кнопка», згідно з додатком № 2 до Договору «Протокол погодження об'єму послуг «Мобільна тривожна кнопка», повинно було бути здійснено протягом 25 днів з моменту отримання 50 % попередньої оплати (2500,0 у.о.), яка повинна була бути внесена не пізніше 24.09.2015. Остаточний розрахунок (2500,0 у.о.) повинен був бути здійснений не пізніше 2-х днів з моменту виконання робіт.

За умовами п. 6.1 Договору оплата здійснюється у гривнях у сумі, яка еквівалентна відповідній сумі в доларах США за курсом гривні до долару США, що розраховується як середнє значення курсів продажу долару США на міжбанку на день оплати +5%.

25 вересня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» сплатило товариству з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» 156239 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1515 на суму 98739 грн. та платіжне доручення № 1516 на суму 57500 грн..

Отже, роботи з виконання першого етапу повинні були виконані товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» до 20.10.2015. До цієї ж дати повинні були виконані роботи з розробки інформаційної підсистеми «Мобільна тривожна кнопка».

Відповідно до Договору сповіщення, що його стосуються, повинні передаватись по телефону, електронною поштою або факсом, за винятком випадків, коли Договір вимагає письмової форми (п. 12.2.1 Договору).

Сповіщення у письмовій формі повинні бути надіслані іншій стороні рекомендованим листом або ж передані в руки під розписку за поштовою адресою (п. 12.2.2 Договору).

Згідно з Договором сповіщення, які повинні бути передані в письмовій формі, включають в себе - без жодних обмежень - сповіщення про анулювання, сповіщення з вимогою відсотків за прострочений платіж або повідомлення з вимогою договірної неустойки, а також всі інші вимоги однієї сторони до іншої сторони, що випливають з порушення Договору (п. 1.2.4 Договору).

Представником підрядника у п. 11.2 Договором визначено директора Неню Сергія Вікторовича, в якому вказаний його телефон та електронна адреса (АДРЕСА_2).

Представник замовника Договором не визначений, а тому ним є підписант Договору - генеральний директор Андрушко Григорій Петрович, а адресою електронного сповіщення є та, що зазначена у реквізитах товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» - АДРЕСА_1.

Відповідно до наданого товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ ГРУП» електронного листування, тільки лист від 23.11.2015 містить одночасні посилання на електронні адреси, узгоджені Договором. Оскільки дані про зміну представників повинні бути оформлені у вигляді додатків до Договору (п. 11.3 Договору), які суду не надані, саме електронний лист від 23.11.2015 є сповіщенням, яке здійснено відповідно до Договору.

Зокрема, 23.11.2015 о 10:22 електронним листом на електронну адресу генерального директора ТОВ НВФ «ВЕНБЕСТ ЛТД» Андрушка Григорія Петровича (АДРЕСА_1) були надані посилання на хмарне сховище dropbox, та сервер Вебест, за якими зберігалися вихідні коди мобільної та серверної частини системи «Дунай-МП».

Обов'язок замовника прийняти виконані роботи поряд з обов'язком їх оплатити складає суть відносин підряду (ст. 837 ЦК України), законодавче регулювання якого наведено у ст. 853 ЦК України і зводиться до того, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як зазначено судом вище, у п. 6.3 Договору передбачено, що підрядник зобов'язаний надати звіт замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів від строку погодженого у протоколі. Разом із звітом підрядник передає замовнику розроблені програмні коди, та проводить замовнику демонстрацію роботи програмного забезпечення. Замовник зобов'язаний або акцептувати або внести до звіту обґрунтовані заперечення протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання звіту.

Водночас, додаток № 1 до Договору визначає поетапне викання робіт, містить перелік робіт, які повинні бути виконані протягом кожного з етапів, та встановлює для кожного з етапів свої строки.

Отже, виходячи з цього, звіт є документом, який повинен складатись та надаватись підрядником замовнику після виконання кожного з етапів та засвідчувати їх виконання. Разом зі звітом підрядник зобов'язаний надати замовнику розроблені програмні коди та провести демонстрацію роботи програмного забезпечення. Таким чином, висновок щодо завершення виконання робіт за етапом і надання їх результатів замовнику може слідувати тільки за умови виконання вказаних дій підрядником, оскільки такий порядок визначено сторонами у Договорі.

Електронне листування, на яке посилається товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп», не стосується того порядку засвідчення та передачі результату виконання робіт як за першим етапом, так і за Договором в цілому. А тому, застосовуючи правило допустимості доказів, яке наведене у ст. 34 ГПК України, суд не може його прийняти як доказ, що засвідчує факт виконання робіт.

Тільки 12.03.2016 товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» отримано звіти про виконані роботи, акти прийому-передачі наданих послуг та рахунки на оплату, які надіслані товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» 09.03.2016 (лист № 090316.1).

До вказаної дати товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» в рамках Договору було ще додатково сплачено 63144 грн. товариству з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп», що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 05.01.2016 на суму 45000 грн. та № 6 від 06.01.2016 на суму 18144 грн.. Дані платежі слід вважати як оплата 50 % вартості робіт другого етапу та часткове внесення попередньої оплати вартості робіт третього етапу. За умовами Договору, 50 % вартості оплати робіт 2-го етапу та 50 % вартості оплати робіт 3-го етапу повинні були здійснені як попередня оплата не пізніше 25.10.2015.

При оцінці дій товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» за критерієм належного виконання прийнятого обов'язку щодо внесення коштів слід виходити з приписів ст. 538 ЦК України, яка визначає порядок виконання зустрічного зобов'язання. Зокрема, частина 3 даної норми передбачає, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не у повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Застосовуючи надане законом право та враховуючи відсутність станом на 22.10.2015 (строк, який визначений п. 6.3 Договору та додатками № 1, № 2 до Договору - не пізніше двох робочих днів від встановленого 25-ти денного строку виконання робіт) звіту товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп», складеного за результатами виконання 1-го етапу і з розробки інформаційної підсистеми «Мобільна тривожна кнопка», у товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» були наявні всі правові підстави для зупинення виконання свого обов'язку щодо внесення попередніх оплат за виконання робіт 2-го та 3-го етапів, відмови від виконання даного обов'язку частково або в повному обсязі. Отже, дії товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» щодо внесення 50 % вартості робіт другого етапу та часткового внесення попередньої оплати вартості робіт третього етапу у січня 2016 року не є такими, що свідчать про неналежне виконання ним свого обов'язку.

Водночас, внесення 5-го та 6-го січня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» оплати свідчить про наявність у останньої станом на вказану дату інтересу до робіт, виконання яких є предметом Договору, з огляду на що товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» зобов'язано було у визначені додатком № 1 до Договору строки виконати і передати результати робіт.

Загальні умови виконання зобов'язання визначені статтею 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Здійснивши передачу результату робіт тільки 09.03.2016, тобто зі значним порушенням строків, товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» порушило свій обов'язок, який покладено на нього законом та Договором.

Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами на підставі додатку № 2 та ним врегульовані, є підрядними зобов'язаннями, і, відповідно, даний правочин за своєю правою природою є договором підряду, вони регулюються правилами, наведеними у главі 61 Цивільного кодексу України - «Підряд».

Право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків є одним із прав замовника під час виконання робіт. Дане право виникає, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч. 2 ст. 849 ЦК України).

Дана норма фіксує загальне право кредитора відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків внаслідок втрати інтересу для кредитора у зв'язку з простроченням боржника (ч. 3 ст. 612 ЦК України).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» відмову від прийняття виконання робіт було надіслано товариству з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» 14.03.2016 (претензія № 13/661), яка містила вимогу щодо повернення сплачених 161883 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків, відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, є порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управне на сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань - причиною.

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності причинно-наслідкового зв'язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Понесені товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» витрати за Договором у розмірі 219383 грн. (платіжне доручення № 1515 від 25.09.2015 на суму 98739 грн., платіжне доручення № 1516 від 25.09.2015 на суму 57500 грн., платіжні доручення № 1 від 05.01.2016 на суму 45000 грн. та № 6 від 06.01.2016 на суму 18144 грн.) перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з порушенням Договору, а тому вимога товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» про їх відшкодування є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, наявні обставини, які свідчать про правомірну відмові від Договору товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД», виключають можливість задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» щодо стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД», оскільки в даному випадку має місце порушення зобов'язань за Договором саме товариством з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп». А тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» належним чином доведене порушення його прав за Договором зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп».

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за первісним та зустрічним позовами покладаються на товариство з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» (вул. Глибочицька, 72, офіс 320-Б, м. Київ, 04655, код 37355773) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальна фірма «ВЕНБЕСТ ЛТД» (вул. Зрошувальна, 6, кімната 1, м. Київ, 02099, код 16305262) 219383 грн. збитків, 3290,74 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІТМ Груп» відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 17.03.2017.

Суддя С. А. Ковтун