КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа№ 911/4235/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Куксова В.В.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання - Іванову О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Шеванденков Ю.А. - керівник; Лавров В.В. - за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 (дата підписання 29.12.2015)

у справі №911/4235/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2. Малого колективного підприємства "Україна"

про стягнення 1392,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Малого колективного підприємства "Україна" про солідарне стягнення з відповідачів 100 грн. 3% річних та стягнення з МКП "Україна" 541,81 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 102,90 грн. інфляційних втрат, 648,18 грн. пені.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог від 26.10.2015 вих. № 26-19/10, згідно якої позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 2 310,44 грн. 3% річних та стягнути з МКП "Україна" 13 662,21 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 25 002,16 грн. інфляційних втрат, 28 252,30 грн. пені.

Вказана заява прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Малого колективного підприємства "Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 2 310 грн. 44 коп. 3% річних. Стягнуто з Малого колективного підприємства "Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 13 662 грн. 21 коп. заборгованості (дооцінки вартості товару), 25 002 грн. 16 коп. інфляційних втрат, 28 252 грн. 30 коп. пені, 1 197 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору, 1 966 грн. 63 коп. витрат на оплату послуг адвоката. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 20 грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору, 33 грн. 37 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Мале колективне підприємство "Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

До апеляційної скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Коротун О.М., Власова Ю.Л. поновлено Малому колективному підприємству "Україна" строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 до провадження та призначено розгляд справи на 27.04.2016.

11.04.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1150/16 від 27.04.2016 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.04.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Коротун О.М., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2016 прийнято справу №911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Коротун О.М., Михальська Ю.Б.

Ухвалою суду від 27.04.2016 розгляд справи № 911/4235/15 відкладено на 08.06.2016.

31.05.2016 до відділу документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли письмові пояснення щодо розрахунку згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК06/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; письмові пояснення щодо розрахунку згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК05/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; письмові пояснення у справі.

06.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від Малого колективного підприємства "Україна" надійшло доповнення до апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 08.06.2016 розгляд справи № 911/4235/15 відкладено на 22.06.2016.

16.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли заперечення щодо прийняття судом від скаржника доповнень до вимог скарги; клопотання про розгляд справи без участі його представника; додаткові письмові пояснення щодо розрахунку згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК05/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; додаткові письмові пояснення щодо розрахунку згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК06/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; додаткові письмові пояснення по справі; клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

17.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від Малого колективного підприємства "Україна" надійшли уточнені доповнення до апеляційної скарги.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2557/16 від 22.06.2016 у зв'язку з перебуванням судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.06.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 прийнято справу №911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 розгляд справи № 911/4235/15 відкладено на 22.08.2016.

29.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

01.08.2016 до відділу документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/4029/16 від 22.08.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.08.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Федорчука Р.В., Власова Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 прийнято справу №911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Федорчук Р.В., Власов Ю.Л.

22.08.2016 до відділу документального забезпечення суду від Малого колективного підприємства "Україна" надійшла заява про повідомлення суд про причини неявки у судове засідання згідно якої відповідач-2 просить відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю керівника взяти участь у судовому засіданні за станом здоров'я та зайнятістю представника в іншому суді.

22.08.2016 до відділу документального забезпечення суду від представника Малого колективного підприємства "Україна" надійшла заява про повідомлення суд про причини неявки у судове засідання, в якій представник відповідача 2 просить відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю його бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 відкладено розгляд справи на 14.09.2016.

05.09.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/4691/16 від 14.09.2016 у зв'язку з припиненням повноважень судді Федорчука Р.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.09.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Власова Ю.Л., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 прийнято справу №911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

14.09.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заява про залучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 розгляд справи № 911/4235/15 відкладено на 04.10.2016.

04.10.2016 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

04.10.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заява повідомлення суд про причини неявки в судове засідання у зв'язку з участю у судовому засіданні в іншому суді.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 розгляд справи відкладено на 26.10.2016.

17.10.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заява повідомлення суд про причини неявки в судове засідання у зв'язку з участю у судовому засіданні в іншому суді.

26.10.2016 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли додаткові письмові пояснення щодо розрахунку боргу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК05/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; додаткові письмові пояснення щодо розрахунку боргу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК06/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

26.10.2016 до канцелярії суду від Малого колективного підприємства "Україна" надійшли додаткові документи.

В судовому засіданні 26.10.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 09.11.2016.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. у відпустці, судове засідання, призначене на 09.11.2016, не відбулося.

02.11.2016 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли письмові пояснення щодо розрахунку пені, 3%- річних та інфляційних згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК05/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; письмові пояснення щодо розрахунку пені, 3%- річних та інфляційних згідно договору поставки на умовах товарного кредиту; письмові пояснення щодо розрахунку боргу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК05/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; додаткові письмові пояснення щодо розрахунку боргу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК06/02/08-Х від 19 лютого 2008 року; додаткові письмові пояснення у справі.

04.11.2016 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

07.11.2016 до канцелярії суду від позивача надійшли заява про відкликання пояснень у справі, поданих до суду 02.11.2016; заява про підтвердження правової позиції у справі, поданих до суду 31.05.2016.

08.11.2016 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

09.11.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшли уточнені доповнення до апеляційної скарги.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/6175/16 від 22.11.2016 у зв'язку з участю судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) та судді Станіка С.Р., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у підготовці суддів апеляційних господарських судів в Національній школі суддів України, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Тарасенко К.В., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 прийнято справу № 911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А., розгляд справи призначено на 08.12.2016.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/6413/16 від 08.12.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.12.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Власова Ю.Л., Сухового В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 прийнято справу № 911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Суховий В.Г.

08.12.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заяви повідомлення про причини неявки у судове засідання з проханням відкласти розгляд справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 розгляд справи відкладено на 22.12.2016.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/6615/16 від 22.12.2016 у зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.12.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Гончарова С.А., Власова Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 прийнято справу № 911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Гончаров С.А., Власов Ю.Л.

22.12.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заяви повідомлення про причини неявки у судове засідання з проханням відкласти розгляд справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 розгляд справи відкладено на 10.01.2017.

29.12.2016 до канцелярії суду від відповідача 2 надійшла заяви повідомлення про причини неявки у судове засідання з проханням відкласти розгляд справи.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-53/20/17 від 10.01.2017 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/4235/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.01.2017 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Куксова В.В., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 прийнято справу № 911/4235/15 за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Куксов В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 розгляд справи відкладено на 25.01.2017.

В судове засідання 25.01.2017 представники позивача та відповідача 1 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача 1, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалася.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача 2, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" та Малим колективним підприємством "Україна" було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х (далі - договір поставки) за умовами якого постачальник - ТОВ "Корпорація "Агросинтез" зобов'язався передати у власність покупця - МКП "Україна" товар (далі - товар) на загальну суму 26374,40 грн., а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість і відсотки за користування товарним кредитом на умовах, передбачених договором (п. 1.1, 1.2 договору поставки).

Відповідно до п. 2.1 договору поставки постачальник надає покупцю товарний кредит у розмірі вартості отриманого і неоплаченого товару в період з дати отримання товару покупцем до 15.10.2008.

Згідно п. 2.2 договору поставки за користування кредитом покупець сплачує позивачу відсотки у розмірі 3% річних від вартості отриманого і неоплаченого товару за кожний день користування товарним кредитом.

Пунктом 2.4 договору поставки визначено, що вартість договору складає вартість товару і суму відсотків за користування товарним кредитом та складає 26768,96 грн., в т.ч. ПДВ 4461,49 грн.

У відповідності до п. 2.7 договору поставки сторони домовились, що у випадку збільшення на дату платежу офіційного курсу долара США до гривні більш ніж на 2% від його офіційного курсу на дату укладення договору, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику проіндексовану суму відповідного платежу по договору. Проіндексована сума платежу визначається як (А1/А0)ЧСП = ПСП, де А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А0 - офіційний курс долара США на дату укладення договору, СП - сума поточного платежу; ПСП - проіндексована сума платежу.

Згідно п. 3.3 договору поставки датою поставки товару є дата, зазначена в видаткових накладних.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє протягом трьох років з моменту його укладення, а в частині невиконаних зобов'язань - до повного їх виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які залишилися невиконані (п. 6.1 договору).

В додатку № 1 до договору поставки сторони визначили розрахунок відсотків за користування товарним кредитом, строки оплати та вартість договору.

В зв'язку з неналежним виконанням МКП "Україна" своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, кредитор - ТОВ "Корпорація "Агросинтез" звернувся до господарського суду з позовом до боржника - МКП "Україна" про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також нарахованих суми індексації ціни товару, пені та штрафу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.02.2009 у справі № 51/11-09 за позовом ТОВ "Корпорація "Агросинтез" до МКП "Україна" про стягнення 34233,19 грн., позов задоволено повністю. Стягнуто з МКП "Україна" на користь ТОВ "Корпорація "Агросинтез" 16494,08 грн. основного боргу, 759,17 грн. пені, 8030,68 грн. штрафу, 8949,26 грн. суми індексації ціни товару, 342,33 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Державної виконавчої служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2009, відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.02.2009 у справі № 51/11-09 за наказом суду від 06.03.2009.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" - первісний кредитор та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012 № 15-11/12-141 (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання МКП "Україна", що іменується надалі "боржник", зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02-08-Х від 19.02.2008 (п. 1.1 угоди в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні).

Відповідно до п. 1.2 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008.

Згідно п. 2.1 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 12159,89 грн.

Згідно п. 2.3 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008, по відношенню до боржника щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (п. 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 15.11.2012.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ТОВ "Корпорація "Агросинтез" відступило ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008, укладеного між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" та другим відповідачем у справі.

У зв'язку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ТОВ "Корпорація "Агросинтез" повідомило боржника повідомленням від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 15.06.2013 та фіскальним чеком "Укрпошта" від 15.06.2013 № 3631. Завірені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2013 у справі № 51/11-09 здійснено заміну стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" на стягувача - Товариство з обмежено відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" та Малим колективним підприємством "Україна" було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 06/02/08-Х (далі - договір поставки) за умовами якого постачальник - ТОВ "Корпорація "Агросинтез" зобов'язався передати у власність покупця - МКП "Україна" товар (далі - товар) на загальну суму 15453 грн., а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість і відсотки за користування товарним кредитом на умовах, передбачених договором (п. 1.1, 1.2 договору поставки).

Відповідно до п. 2.1 договору поставки постачальник надає покупцю товарний кредит у розмірі вартості отриманого і неоплаченого товару в період з дати отримання товару покупцем до 15.10.2008.

Згідно п. 2.2 договору поставки за користування кредитом покупець сплачує позивачу відсотки у розмірі 3% річних від вартості отриманого і неоплаченого товару за кожний день користування товарним кредитом.

Пунктом 2.4 договору поставки визначено, що вартість договору складає вартість товару і суму відсотків за користування товарним кредитом та складає 15597,49 грн., в т.ч. ПДВ 2599,58 грн.

У відповідності до п. 2.7 договору поставки сторони домовились, що у випадку збільшення на дату платежу офіційного курсу долара США до гривні більш ніж на 2% від його офіційного курсу на дату укладення договору, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику проіндексовану суму відповідного платежу по договору. Проіндексована сума платежу визначається як (А1/А0)ЧСП = ПСП, де А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А0- офіційний курс долара США на дату укладення договору, СП - сума поточного платежу; ПСП - проіндексована сума платежу.

Згідно п. 3.3 договору поставки датою поставки товару є дата, зазначена в видаткових накладних.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє протягом трьох років з моменту його укладення, а в частині невиконаних зобов'язань - до повного їх виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які залишилися невиконані (п. 6.1 договору).

В додатку № 1 до договору поставки сторони визначили розрахунок відсотків за користування товарним кредитом, строки оплати та вартість договору.

У зв'язку із неналежним виконанням МКП "Україна" своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 06/02/08-Х щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, кредитор - ТОВ "Корпорація "Агросинтез" звернувся до господарського суду з позовом до боржника - МКП "Україна" про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також нарахованих за час прострочення інфляційних втрат, пені та штрафу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2009 у справі № 53/13-09 за позовом ТОВ "Корпорація "Агросинтез" до МКП "Україна" про стягнення 17183,10 грн., позов задоволено повністю. Стягнуто з МКП "Україна" на користь ТОВ "Корпорація "Агросинтез" 17183,10 грн., з яких 7870,99 грн. основний борг, 362,28 грн. пеня, 4679,24 грн. штраф, 4270,59 грн. інфляційні, 171,83 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Державної виконавчої служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2009, відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2009 у справі № 53/13-09 за наказом суду від 11.03.2009.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" - первісний кредитор та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012 № 15-11/12-142 (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання МКП "Україна", що іменується надалі "боржник", зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02-08-Х від 19.02.2008 (п. 1.1 угоди в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні).

Відповідно до п. 1.2 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008.

Згідно п. 2.1 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 9101,33 грн.

Згідно п. 2.3 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014 № 1 до угоди про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008, по відношенню до боржника щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (п. 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 15.11.2012.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ТОВ "Корпорація "Агросинтез" відступило ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008, укладеного між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" та другим відповідачем у справі.

У зв'язку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ТОВ "Корпорація "Агросинтез" повідомило боржника повідомленням від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 15.06.2013 та фіскальним чеком "Укрпошта" від 15.06.2013 № 3631. Завірені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2013 у справі № 53/13-09 здійснено заміну стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" на його правонаступника - Товариство з обмежено відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

У зв'язку із подальшим невиконанням МКП "Україна" своїх зобов'язань за договорами поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х, № ТК 06/02/08-Х укладених між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" (правонаступником якого є ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") та другим відповідачем, щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, які забезпечені порукою з боку ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", кредитор - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернувся до господарського суду з позовом до боржника - МКП "Україна" та поручителя - ПК "Трейдсервісгруп" про стягнення нарахованих за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2010 у справі № 911/2921/13 за позовом ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", МКП "Україна" про стягнення 23337,43 грн., позов задоволено частково. Стягнуто з МКП "Україна" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 3185,87 грн. інфляційних втрат, 2043,10 грн. 3% річних, 448,11 грн. витрат на адвокатські послуги, 385,49 грн. судового збору. У задоволенні решті позовних вимог до МКП "Україна" відмовлено. У задоволенні позовних вимог до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" відмовлено повністю. Вказане рішення набрало законної сили.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.02.2015 у справі № 911/5427/14 за позовом ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", МКП "Україна" про стягнення 28541,81 грн., позов задоволено повністю. Стягнуто з МКП "Україна", ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 2000 грн. заборгованості (курсової різниці), стягнуто з МКП "Україна" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 26541,81 грн. заборгованості (курсової різниці), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" укладено договір поруки від 21.12.2012 № 21-12-2012-46 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" - поручитель поручився перед ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" - кредитором за виконання обов'язку МКП "Україна" - боржник щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру 3% річних у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно угоди № 15-11/12-141 та № 15-11/12-142 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х від 19.02.2008 та договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК06/02/08-Х від 19.02.2008 (п. 1.1, 2.1 договору поруки).

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру 3% річних в сумі 3000 грн. (п. 3.1 договору поруки).

Відповідно до п.4.1. договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Позивач звернувся до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" з вимогою від 27.12.2012 № 27-46/12 виконати взяті на себе зобов'язання згідно договору поруки.

ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" - перший відповідач у відповідь на вказану вимогу повідомив, що у зв'язку із скрутним фінансовим становищем не в змозі виконати взяті на себе за договором поруки грошові зобов'язання.

У зв'язку із невиконанням станом на 20.03.2015 МКП "Україна" своїх зобов'язань щодо оплати заборгованості за поставлений товар за договорами поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та № ТК 06/02/08-Х, яка стягнута рішеннями господарського суду Харківської області від 16.02.2009 у справі № 51/11-09, від 19.02.2009 у справі № 53/13-09 та заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару в розмірі 28541,81 грн., яка стягнута за рішенням господарського суду Київської області від 25.02.2015 у справі № 911/5427/14, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення солідарно з відповідачів 2 310,44 грн. 3% річних та стягнення з МКП "Україна" 13 662,21 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 25 002,16 грн. інфляційних втрат, 28 252,30 грн. пені ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Як зазначалось вище, у відповідності до п. 2.7 договорів поставки сторони домовились, що у випадку збільшення на дату платежу офіційного курсу долара США до гривні більш ніж на 2% від його офіційного курсу на дату укладення договору, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику проіндексовану суму відповідного платежу по договору. Проіндексована сума платежу визначається як (А1/А0)ЧСП = ПСП, де А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А0- офіційний курс долара США на дату укладення договору, СП - сума поточного платежу; ПСП - проіндексована сума платежу.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач 2 свої зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договорами поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та № ТК 06/02/08-Х належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості (дооцінки вартості товару), з урахуванням наданих позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції розрахунків заборгованості окремо по кожному договору поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та від 19.02.2008 № ТК06/02/08-Х, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню 10 665,77 грн. заборгованості (дооцінки вартості товару) виходячи з суми боргу в розмірі 15 287,99 грн. В решті суми заявленої заборгованості (дооцінки вартості товару) позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договорами поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та № ТК 06/02/08-Х позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані інфляційні втрати з простроченої суми 19583 грн. за період прострочки з вересня 2013 по вересень 2015 та з простроченої суми 28541,81 грн. за період прострочки з вересня 2014 по вересень 2015 в сумі 25002,16 грн. Згідно розрахунку позивача 3% річних з простроченої суми 19583 грн. за період прострочки з 27.07.2013 по 26.10.2015 та з простроченої суми 28541,81 грн. за період прострочки з 26.08.2014 по 26.10.2015 складають 2310,44 грн.

Перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням наданих позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції розрахунків заборгованості окремо по кожному договору поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та від 19.02.2008 № ТК06/02/08-Х, колегія суддів дійшла висновку, що є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 2 015,01 грн. 3 % річних та 25 002,16 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів зазначає, що правової позиції про правомірність одночасного стягнення з боржника курсової різниці та інфляційних втрат дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 26.04.2016 у справі № 920/1621/15.

В решті заявленої суми 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Крім того, враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договорами поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та № ТК 06/02/08-Х, позивач посилаючись на п 5.3.1 зазначених договорів поставки, нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, яка за розрахунками позивача за період прострочки з 27.07.2013 по 26.10.2015 з простроченої суми 19583 грн. та за період прострочки з 26.08.2014 по 26.10.2015 з простроченої суми 28541,81 грн. разом складає 28252,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 5.4 договорів поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та № ТК 06/02/08-Х визначено, що ч. 6 ст. 232 ГК України не розповсюджується на порядок нарахування неустойок (штрафних санкцій) за прострочку виконання зобов'язань по даним договорам.

Перевіривши розрахунок пені, з урахуванням наданих позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції розрахунків заборгованості окремо по кожному договору поставки на умовах товарного кредиту від 19.02.2008 № ТК 05/02/08-Х та від 19.02.2008 № ТК06/02/08-Х, колегія суддів дійшла висновку, що є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 24 415,21 грн. В решті заявленої до стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника щодо незастосування судом спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки, передбаченої ст. 258 ЦК України, то колегія суддів зазначає, що відповідачем 2 в суді першої інстанції заява про застосування строку позовної давності не подавалась, а відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 названого Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене та враховуючи, що другий відповідач не сплатив заборгованість за поставлений товар (дооцінку вартості товару) та беручи до уваги положення договору поруки, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає солідарному стягненню з відповідачів 2 015,01 грн. 3% річних, та стягненню з другого відповідача 10 665,77 грн. заборгованості (дооцінки вартості товару), 25 002,16 грн. інфляційних втрат, 24 415,21 грн. пені. В решті заявленої суми позов задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника про те, що заборгованість по наказам господарського суду Харківської області від 06.03.2009 № 51/11-09 та № 53/13-09 від 11.03.2009 повністю сплачена, правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки виконавчі провадження з виконання вказаних наказів закінчені 09.11.2015, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження ВП № 18431855, ВП № 18431885 від 09.11.2015, тобто після подання позову та заяви про збільшення позовних вимог у даній справі.

Щодо доводів скаржника про незастосування судом першої інстанції ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, 83 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу,пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

В той же час, будь-яких доказів для зменшення розміру штрафних санкцій, а саме інформації про майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, фінансовий стан відповідача 2, причини неналежного виконання зобов'язання, доказів вжиття відповідачем 2 заходів до виконання зобов'язання, скаржник суду не надав, а відтак колегія суддів вважає недоведеними доводи відповідача 2 про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій.

Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не досліджено те, чи зареєстрований відповідач 1 у Київській області, то колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21177997 з якого вбачається, що відповідач 1 зареєстрований в Київській області. За таких обставин, підсудність даної справи не порушена.

Також позивач просив суд покласти пропорційно на відповідачів понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2 000 грн.

В підтвердження понесених судових витрат на послуги адвоката у розмірі 2000 грн., позивач надав договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.05.2015 № 14-17/05-15, платіжне доручення від 23.09.2015 № 15, на підставі якого були сплачені надані адвокатські послуги за вказаним договором в розмірі 2 000 грн., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.10.2015, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009, виданого на ім'я Грищенко О.М.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 1 розділу I цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно із приписами п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 відшкодування витрат повязаних з оплатою послуг адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Грищенко О.М. укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.05.2015 № 14-17/05-15, за умовами якого виконавець - адвокат зобовязався надати замовнику позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та МКП «Україна» та ТОВ «ПК «Трейдсервісгруп» далі «боржники», які виникли на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х та ТК06/02/08-Х від 19.02.2008, угоди № 15-11/12-141 та № 15-11/12-142 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012 та на підставі договору поруки № 21-12-2012-46 від 21.12.2012, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржників обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат, у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржниками перед замовником зобовязання щодо договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК010411/7 від 01.04.2011, угоди № 15-11/12-119 про заміну поставки на умовах товарного кредиту № ТК05/02/08-Х та ТК06/02/08-Х від 19.02.2008, угоди № 15-11/12-141 та № 15-11/12-142 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012 та на підставі договору поруки № 21-12-2012-46 від 21.12.2012, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обовязків виконавця за даним договором. Правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.1, 1.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору сторони погодили, що розмір оплати послуг виконавця (гонорар) за даним договором становить 4000 грн.

На виконання умов договору адвокат надав позивачу передбачені договором послуги, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.10.2015, який підписаний в двосторонньому порядку та скріплений печатками позивача та адвоката.

За надані адвокатські послуги позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 2000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.09.2015 № 15, оригінал якого залучений до матеріалів справи.

Згідно сформованого Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, що міститься на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, адвокат Грищенко О.М. діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009 № 3888. Копії витягу міститься в матеріалах справи.

Статус особи, яка представляла інтереси позивача за вказаною угодою, відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрат на оплату послуг адвоката покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 підлягає зміні.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого колективного підприємства "Україна" на рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4235/15 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) та Малого колективного підприємства "Україна" (64501, Харківська обл., Сахновщинський район, смт Сахновщина, вул. Станіславського, 6, ідентифікаційний код 22633711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 2 015 (дві тисячі п'ятнадцять) грн. 01 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Малого колективного підприємства "Україна" (64501, Харківська обл., Сахновщинський район, смт. Сахновщина, вул. Станіславського, 6, ідентифікаційний код 22633711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 10665 (десять тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн. 77 коп. заборгованості (дооцінки вартості товару), 25002 (двадцять п'ять тисяч дві) грн. 16 коп. інфляційних втрат, 24 415 (двадцять чотири тисячі чотириста п'ятнадцять) грн. 21 коп. пені, 1 074 (одну тисячу сімдесят чотири) грн. 84коп. витрат по сплаті судового збору, 1 764 (одну тисячу сімсот шістдесят чотири) грн. 93 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 17 (сімнадцять) грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору, 29 (двадцять дев'ять) грн. 11 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

4. В задоволенні решти позову відмовити.»

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) на користь Малого колективного підприємства "Україна" (64501, Харківська обл., Сахновщинський район, смт Сахновщина, вул. Станіславського, 6, ідентифікаційний код 22633711) 137 (сто тридцять сім) грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи № 911/4235/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді В.В. Куксов

С.А. Гончаров