ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017р. Справа№ 914/3256/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Тенісний клуб «ТЕН», м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр», м.Львів

про визнання бездіяльності незаконної та спонукання до вчинення дій

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник;

від відповідача ОСОБА_4 представник

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Приватним підприємством «Тенісний клуб «ТЕН» до відповідача ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» про визнання бездіяльності незаконної та спонукання до вчинення дій. Зокрема позивач у позовній заяві просить:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині не затвердження результатів оцінки обєкта приватизації, проведеної ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» за договором від 26.12.2013р. №326-П;

- зобовязати відповідача у двомісячний строк завершити підготовку будівлі літ.«Т-1» загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4, до приватизації шляхом викупу позивачем, а саме: визначити за власний рахунок її ринкову вартість.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Також представником позивача подано клопотання (вх.№1028/17 від 06.03.2017р.) про винесення окремої ухвали в порядку ст.90 ГПК України за фактом підготовки та прийняття Львівською міською радою ухвали від 09.02.2017р. №1503 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку обєктів комунальної власності м.Львова, що підлягають приватизації способом викупу», яка на думку відповідача завідомо суперечить остаточним судовим рішенням у справі 461/278/14-а.

Відповідно до ст.90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу. Окрему ухвалу може бути оскаржено в установленому цим Кодексом порядку. Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Розглянувши клопотання позивача про винесення окремої ухвали, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні, оскільки підстав для винесення окремої ухвали суд не вбачає. Разом з тим, винесення окремої ухвали здійснюється з ініціативи суду, без клопотання сторін.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, що були викладені у запереченні на позовну заяву.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, явка обовязковою не визначалась.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши доводи та заперечення представників позивача та відповідача, суд, -

встановив:

28.07.2010р. між ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та Приватним підприємством «Тенісний клуб «ТЕН» (орендар) було укладено договір оренди №Ш-7572-10, відповідно до умов якого орендодавець відповідно до наказу №66-А від 09.07.2010р. зобовязується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 99,4 кв.м., що позначені в технічній документації під літерами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, які розташовані за адресою: м.Львів, вул.Болгарська, 4 (обєкт оренди), що знаходиться на балансі Львівського Центрального парку культури і відпочинку імені ОСОБА_5 (балансоутримувач), і належить територіальній громаді міста Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності.

18.07.2013р. на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради було прийнято ухвалу №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу». Пунктом 20 додатка до ухвали передбачено включення до переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу об'єкт загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вул.Болгарська, 4 (заявник: Приватне підприємство «Тенісний клуб «ТЕН»).

26.12.2013р. між Приватним підприємством «Тенісний клуб «ТЕН» (платник), ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» (виконавець) укладено договір №326-П про проведення незалежної оцінки обєкта приватизації шляхом викупу, відповідно до умов якого замовник доручає, виконавець зобовязується виконати, а платник здійснити оплату послуг по оцінці майна з метою визначення вартості обєкта

приватизації за адресою м.Львів, вул.Болгарська, 4, нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 99,4 кв.м. Покупець Приватне підприємство «Тенісний клуб «ТЕН».

Мета оцінки визначення ринкової вартості приміщення для приватизації способом викупу (п.1.2. договору). Вартість робіт визначається у розмірі 1123,00 грн. без ПДВ (п.2.1. договору).

Відповідно до висновку про вартість майна, ринкова вартість обєкту оцінки разом із ПДВ становить 413784,00 грн.

При цьому позивач у позовній заяві зазначив, що про негативну рецензію на звіт про оцінку майна (п.4.5.), про повторну негативну рецензію на звіт, як на підставу для розірвання договору (п.4.6., п.5.1.) або про відмову у рецензуванні звіту позивач не повідомлявся.

Відповідачем було оскаржено ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 до Галицького районного суду міста Львова в частині, що стосується, зокрема, пункту 20.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 17.04.2014р. у справі № 461/278/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 комунальної власності Львівської міської ради задоволено, визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» в частині затвердження пунктів 20 та 29 додатку до ухвали.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. апеляційні скарги Приватного підприємства "Тен" та Львівської міської ради задоволено, постанову Галицького районного суду міста Львова від 17.04.2014р. у справі №461/278/14-а скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016р. касаційну скаргу ОСОБА_1 комунальної власності Львівської міськради залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. без змін.

Оскільки пунктом 2 Ухвали №2562 контроль за її виконанням покладено на першого заступника міського голови, позивач з посиланням на завершення всіх судових процедур її оскарження, звернувся 08.11.2016р. до першого заступника міського голови зі скаргою №2/11-2016 від 07.11.2016р. на бездіяльність відповідача і вжиття всіх заходів щодо виконання ухвали Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу».

Як стверджує позивач, відповіді на вказана скаргу ним не отримано.

Посилаючись на ч.2 ст.8 та ч.2 ст.9 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» позивач зазначає, що відповідач не підготував обєкт приватизації за адресою м.Львів, вул.Болгарська, 4 до приватизації шляхом викупу протягом двох місяців, оскільки ухилився від затвердження результатів його оцінки, проведеної третьою особою за договором від 26.12.2013р. № 326-П, у результаті чого, висновок про вартість втратив чинність з вини відповідача, проте ціна продажу обєкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, встановлюється на підставі результатів оцінки, і лише після визначення відповідачем вартості обєкта приватизації у порядку, передбаченому Методикою оцінки, позивач зможе викупити його у територіальної громади м.Львова.

З огляду на викладене, позивач просить:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині не затвердження результатів оцінки обєкта приватизації, проведеної ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» за договором від 26.12.2013р. №326-П;

- зобовязати відповідача у двомісячний строк завершити підготовку будівлі літ.«Т-1» загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4, до приватизації шляхом викупу позивачем, а саме: визначити за власний рахунок її ринкову вартість.

Відповідач проти позову заперечив, подавши заперечення (вх.№8052/17 від 28.02.2017р.) на позовну заяву. Зокрема відповідач зазначає, що із прийняттям ухвали ЛМР від 18.07.2013р. №2562 було порушено права ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, як органу, що організовує та забезпечує проведення приватизації комунального майна. У звязку з цим, 09.02.2017р. Львівською міською радою було прийнято ухвалу №1503 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562», якою було вирішено внести зміни у додаток до ухвали міської ради вилучивши пункт 20 стосовно обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ГПК України Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна.

Згідно ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Пунктом 30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

18.07.2013р. на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради було прийнято ухвалу №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу». Пунктом 20 додатка до ухвали передбачено включення до переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу об'єкт загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вул.Болгарська, 4 (заявник: Приватне підприємство «Тенісний клуб «ТЕН»).

Відповідач зазначає, що із прийняттям ухвали ЛМР від 18.07.2013р. №2562 було порушено права ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, як органу, що організовує та забезпечує проведення приватизації комунального майна. У звязку з цим, 09.02.2017р. Львівською міською радою було прийнято ухвалу №1503 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562», якою було вирішено внести зміни у додаток до ухвали міської ради вилучивши пункт 20 стосовно обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4.

При цьому, відповідач посилається на те, що відповідно до п.7 ст.34 Регламенту Львівської міської ради проект ухвали повинен мати погоджувальні підписи автора проекту, начальника юридичного управління, голів профільних постійних комісій, секретаря ради, визначеного секретарем Ради керівника департаменту чи інших посадових осіб, до компетенції яких належить дане питання. Статтею 35 Регламенту, як зазначає відповідач, передбачено, що секретар Ради забезпечує попереднє обговорення на засіданнях постійних комісій, а також науковцями, громадськістю, та оприлюднення проектів ухвал, що

подаються на розгляд до Ради. Проект ухвали в частині затвердження пунктів 20, 27-30 не опубліковувався і не підлягав візуванню. Як стверджує позивач, викладене свідчить про порушення процедури проведення приватизації комунального майна. Окрім цього, відповідач відзначає, що органом приватизації комунального майна м.Львова є ОСОБА_1 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Відповідно до п. 1.1. Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 02.12.2016р. № 1125, ОСОБА_1 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі управління) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

ОСОБА_1 є правонаступником управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (п.1.5. Положення).

Згідно розділу 2.1. Положення, основними завданнями управління є: виконання

функції органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова; передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіальної громади м. Львова; подання на розгляд міської ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліки обєктів комунальної власності, які не підлягають приватизації, організація виконання цих програм.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 17.04.2014р. у справі № 461/278/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 комунальної власності Львівської міської ради задоволено, визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» в частині затвердження пунктів 20 та 29 додатку до ухвали.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. апеляційні скарги Приватного підприємства "Тен" та Львівської міської ради задоволено, постанову Галицького районного суду міста Львова від 17.04.2014р. у справі №461/278/14-а скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016р. касаційну скаргу ОСОБА_1 комунальної власності Львівської міської ради залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. без змін.

У постанові апеляційної інстанції зазначено, що Львівська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень та з дотриманням норм Регламенту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Львівської міської ради від 18 липня 2013 року №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» в частині затвердження пунктів 20, 29 додатка до ухвали. Поряд з цим суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач вибірково оскаржив лише деякі пункти додатку до ухвали, хоча інші пункти такого додатка прийняті в аналогічному порядку.

Слід зазначити, що ухвалою №1503 від 09.02.2017р. Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу», якою було вирішено внести зміни у додаток до ухвали міської ради вилучивши пункт 20 стосовно обєкта

приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4, відповідач також вилучив пункт 20 вибірково, беручи до уваги те, що інші пункти додатка до ухвали від 18 липня 2013 року №2562 прийняті в аналогічному порядку.

Тим не менше, стосовно ухвали Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017р. Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» суд зазначає наступне.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто ненормативних правових актів, що є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання (стосовно відповідних актів органів місцевого самоврядування про це зазначено також у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009), то такі дії не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням частини другої статті 4 ГПК (п.4.4. Постанови Пленум Вищого господарського суду України 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Слід зазначити, що ухвала Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017р. Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» не містить жодних обґрунтованих підстав вилучення пункту 20 додатку.

В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року N 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини) (п.4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № Справа N 1-9/2009).

Згідно п.5 Рішення Конституційного Суду України, Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно, зокрема, органи приватизації, створені місцевими Радами.

Програмою приватизації майна комунальної власності м.Львова на 2012-2014 роки, що затверджена ухвалою Львівської міської ради від 12.07.2012р. №1661, з урахуванням Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 02.12.2016р. № 1125, відповідач є органом приватизації комунального майна міста Львова.

Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли:

відсутні необхідні документи, що подаються разом з пропозиціями стосовно включення об'єкта до переліку;

є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства;

не затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті.

У ч.1 ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" зазначено, що Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають:

продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни);

продажу за конкурсом;

викупу.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № Справа N 1-9/2009).

Як було зазначено вище, Львівська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень та з дотриманням норм Регламенту приймаючи ухвалу від 18 липня 2013 року №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» в частині затвердження, зокрема, пункту 20 ухвали стосовно обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4.

Відтак, враховуючи зазначене у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № Справа N 1-9/2009, положення абз.2 ч. 5 ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та те, що ухвалою Львівської міської ради від 18 липня 2013 року №2562 затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу, підстави для відмови позивачу у приватизації обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4 площею 99,4 кв.м. відсутні.

Таким чином, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для прийняття Львівською міською радою ухвали №1503 від 09.02.2017р. Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу», якою вилучено пункт 20 додатку стосовно обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4 площею 99,4 кв.м., і про такі законні та обґрунтовані підстави не зазначено й у самій ухвалі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку не брати до уваги та не застосовувати ухвалу Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017р. Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» при вирішенні даного спору.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних

підприємств (малу приватизацію)», з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які встановлюють ціну продажу обєкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову ціну обєкта на аукціоні, за конкурсом з урахуванням результатів оцінки обєкта, проведеної відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних

підприємств (малу приватизацію)» строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу, крім обєктів, набуття права власності на які повязане з переходом права на земельну ділянку державної власності, не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

У частині 2 ст.9 України «Про приватизацію невеликих державних

підприємств (малу приватизацію)» зазначено, що ціна продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, та початкова ціна об'єкта малої приватизації на аукціоні або за конкурсом встановлюється на підставі результатів його оцінки.

26.12.2013р. між Приватним підприємством «Тенісний клуб «ТЕН» (платник), ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» (виконавець) укладено договір №326-П про проведення незалежної оцінки обєкта приватизації шляхом викупу, відповідно до умов якого замовник доручає, виконавець зобовязується виконати, а платник здійснити оплату послуг по оцінці майна з метою визначення вартості обєкта приватизації за адресою м.Львів, вул.Болгарська, 4, нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 99,4 кв.м. Покупець Приватне підприємство «Тенісний клуб «ТЕН».

Відповідно до висновку про вартість майна, ринкова вартість обєкту оцінки разом із ПДВ становить 413784,00 грн.

Доказів про негативну рецензію на звіт про оцінку майна (п.4.5.), про повторну негативну рецензію на звіт, як на підставу для розірвання договору (п.4.6., п.5.1.) матеріали справи не містять.

Посилаючись на ч.2 ст.8 та ч.2 ст.9 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» позивач зазначає, що відповідач не підготував обєкт приватизації за адресою м.Львів, вул.Болгарська, 4 до приватизації шляхом викупу протягом двох місяців, оскільки ухилився від затвердження результатів його оцінки, проведеної третьою особою за договором від 26.12.2013р. № 326-П, у результаті чого, висновок про вартість втратив чинність з вини відповідача, проте ціна продажу обєкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, встановлюється на підставі результатів оцінки, і лише після визначення відповідачем вартості обєкта приватизації у порядку, передбаченому Методикою оцінки, позивач зможе викупити його у територіальної громади м.Львова.

З огляду на вищенаведені обставини та положення Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобовязання відповідача у двомісячний строк завершити підготовку будівлі літ.«Т-1» загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4, до приватизації шляхом викупу позивачем, а саме: визначити за власний рахунок її ринкову вартість є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльності відповідача в частині не затвердження результатів оцінки обєкта приватизації, проведеної ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» за договором від 26.12.2013р. №326-П, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.6 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.6 ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовною вимого про визнання незаконною бездіяльність відповідача в частині не затвердження результатів оцінки обєкта приватизації, проведеної ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» за договором від 26.12.2013р. №326-П.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 комунальної власності Львівської міської ради оскаржувало ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» у судових органах, і таке право передбачено ст.6 ЦК України, а відтак не згода відповідача з вказаною ухвалою, і враховуючи тривалий судовий процес її оскарження, не може братися судом до уваги як обставина, яка свідчить про незаконну бездіяльність відповідача.

Окрім цього, відповідно Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 02.12.2016р. № 1125, ОСОБА_1 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради.

Ухвалою Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017р. було внесено зміни до ухвали Львівської міської ради від 18.07.2013р. №2562 «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу» якою вилучено пункт 20 додатку стосовно обєкта приватизації за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4 площею 99,4 кв.м.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до ч.1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради є підконтрольним і підзвітним Львівській міській раді, а відповідно, повинно виконувати її рішення.

Таким чином, в силу здійснення відповідачем виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування, будучи підконтрольним і підзвітним Львівській міській раді, виконання відповідачем вимог Ухвали Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017р. спростовує твердження позивача про незаконну бездіяльність відповідача, а відтак позовна вимога про визнання незаконною бездіяльності відповідача в частині не затвердження результатів оцінки обєкта приватизації, проведеної ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Периметр» за договором від 26.12.2013р. №326-П задоволенню не підлягає.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №128 від 22.12.2016р. на суму 2756,00 грн., які відповідно до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Зобовязати ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл.Галицька, будинок 15, ідентифікаційний код 25558625) у двомісячний строк завершити підготовку будівлі літ.«Т-1» загальною площею 99,4 кв.м. за адресою: м.Львів, вулиця Болгарська, будинок 4, до приватизації шляхом викупу Приватним підприємством «Тенісний клуб «ТЕН» (79011, м.Львів, вул.Болгарська, буд 4, ідентифікаційний код 33073568), а саме: визначити за власний рахунок відповідача її вартість.

Стягувач: Приватне підприємство «Тенісний клуб «ТЕН» (79011, м.Львів, вул.Болгарська, 4, ідентифікаційний код 33073568).

Боржник: ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, площа Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625).

3. Стягнути з ОСОБА_1 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, площа Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) на користь Приватного підприємства «Тенісний клуб «ТЕН» (79011, м.Львів, вул.Болгарська, 4, ідентифікаційний код 33073568) судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Накази видати згідно із вимогами ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 13.03.2017р.

Суддя Петрашко М.М.