РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017Справа №910/706/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Технотранссервіс" до Публічного Акціонерного Товариства "Златобанк", третя особа-1 - Приватне підприємство «Профіт плюс 2015», третя особа-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про припинення договору іпотеки, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - Петроченка С.О., довіреність №134 від 23.12.2016 року, третьої особи-1 - не з'явився, третьої особи-2 - Голік О.А., довіреність №27-48339/16 від 28.12.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання припиненою майнової поруки (іпотеки) за договором іпотеки від 22.03.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. зареєстрованої в реєстрі №438, що було укладено між Публічним акціонерним товариством "Златобанк» та Публічним акціонерним товариством "Технотранссервіс". правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю "Технотранссервіс", яким передано в іпотеку нерухоме майно: нежитлові будівлі (майновий комплекс) розташовані за адресою м. Кіровоград вул. Генерала Родимцева, 100-а та розміщено на земельній ділянці площею 2,5141 га, кадастровий номер: :44:344:0059.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що майнова порука (іпотека) є припиненою на підставі частини 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач листом від 18.11.2013 року припинив дію основного договору та не звернувся до позивача з позовом протягом 6 місяців.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.01.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.02.2017 року.

01.02.2017 року в судовому засіданні відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

20.02.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, яка приймається судом до розгляду.

Представники позивача та третьої особи-1 в судове засідання 13.03.2017 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача та третьої особи-1 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників позивача та третьої особи-1.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи-2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2013 року між АТ «ЗЛАТОБАНК» (далі - банк) та Приватним підприємством «КІРОВОГРАДСПЕЦСТАНДАРТ», що в подальшому змінило свою назву на Приватне підприємство "ПРОФІТ ПЛЮС 2015" (далі - позичальник, боржник) було укладено кредитний договір № 72/13/13-КL (надалі - кредитний договір), згідно умов якого в порядку та на умовах, встановлених цим кредитним договором та чинним законодавством України, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору (пункт 1.1. кредитного договору).

Відповідно п.1.2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. Кредит може надаватися траншами.

Відповідно п.п.1.3, 1.4, 1.5. кредитного договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 2 500 000,00 гривень 00 копійок. Кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 19 вересня 2015 року включно. За користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі 25% річних.

Підпунктом 3.1.4. кредитного договору заначено, що кредитодавець має право відмовитись від подальшого кредитування позичальника за цим кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі дострокового повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами та неустойки/штрафів (за їх наявності) у випадку одноразового порушення позичальником будь-якого з боргових зобов'язань, в будь-якій їх частині, наявності/виникнення випадку невиконання умов, використання кредиту не за цільовим призначенням.

Підпунктами 3.4.3, 3.4.4. та 3.4.10. кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій і безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завдані невиконанням/неналежним виконанням умов кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 22.03.2013 року АТ «ЗЛАТОБАНК» та ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТЕХНОТРАНССЕРВІС», правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю «Технотранссервіс» (далі - поручитель) уклали договір поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 року, згідно умов якого поручитель поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником (Приватним підприємством «КІРОВОГРАДСПЕЦСТАНДАРТ») своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. сторони домовились, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовним та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених договором поруки та кредитним договором, не потребується (п. 1.1 договору поруки).

Відповідно п.1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає, що банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Банк у разі одержання виконання боргових зобов'язань боржником та/або поручителем не в повному обсязі має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов'язання від боржника та/або поручителя. Боржник та поручитель залишаються зобов'язаними доти, доки боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі.

Згідно п.2.1.1(а) договору поруки боржник зобов'язується повернути кредиторові суму всіх отриманих боржником кредитних коштів, наданих у формі кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 2 500 000,00 гривень 00 копійок.

Відповідно п.2.1.1 (б) договору поруки розмір процентів на дату укладання цього договору поруки визначається згідно кредитного договору в розмірі 25% процентів річних, якщо інше не передбачено додатковими угодами/договорами про внесення змін до кредитного договору.

Згідно п. 2.1.1 (г) абз.З. договору поруки застереження: встановлено, що порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь-яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру кредиту, Процентної ставки, строків повернення кредиту тощо). Підписанням цього договору поручитель погоджується з тим, що порукою забезпечуються зобов'язання боржника за кредитним договором також у разі зміни будь-яких умов Кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, без внесення змін до цього Договору.

Відповідно п.2.2. договору поруки на дату укладення цього договору поруки розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 2 500 000,00 гривень 00 копійок за кредитним договором. Порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі будь-якої зміни їх суми, відповідно до п.2.1. цього договору.

22.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК» (далі - іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством «ТЕХНОТРАНССЕРВІС», правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю «Технотранссервіс» (далі - іпотекодавець) укладено договір іпотеки, згідно умов якого цей договір забезпечує виконання зобов'язань, що випливають з: укладеного між боржником та іпотекодержателем кредитного договору №72/13/13-КL від « 22» березня 2013 року, та додаткових угод до нього, які укладені та можуть бути укладені в майбутньому (надалі за текстом - кредитний договір, основне зобов'язання), за умовами якого боржник зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти, наданих у формі кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 2 500 000,00 (два мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок, надалі - кредит, з кінцевим терміном повернення не пізніше « 19» вересня 2014 р. (включно), чи в інші строки, встановлені в кредитному договорі, сплатити нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 25 % відсотків річних (процентна ставка), а також комісії, неустойки (пені, штрафи), всі без виключення інші платежі/суми, в розмірах, строки, у випадках та на умовах, передбачених Основним зобов'язанням, відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки та витрати, що можуть виникнути у Іпотекодержателя в зв'язку з укладенням, виконанням основного зобов'язання та цього договору, в тому числі, але не виключно, витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за Основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, його реалізацією, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, тощо, які забезпечуються іпотекою відповідно до чинного законодавства України. (п. 1.1 договору іпотеки).

Згідно пункту 1.2. договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є наступне нерухоме майно: 1.2.1. нежитлові будівлі (майновий комплекс), що знаходиться за адресою: місто Кіровоград, вулиця Генерала Родимцева, 100-а.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 20.09.2011 року, згідно з рішенням від 30.08.2011 р. за № 874.

За даними Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 90227 від 22.03.2013 року, предмет іпотеки зареєстрований під реєстраційним номером .

1.2.1.1. Предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці площею 2,5141 га, кадастровий номер: :44:344:0059, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, 100-а, і має цільове призначення - для розміщення автопідприємства, і належить іпотекодавцю на праві користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ІІ-КР № 001873, виданого 21 листопада 2000 року Кіровоградською міською радою Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1424.

Згідно пункту 1.3. договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами на рівні фактичної ринкової вартості та становить 3 598 000,00 (три мільйони п'ятсот дев'яносто вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до пункту 4.2. договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов'язків, виконання яких забезпечено іпотекою за цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості за основним зобов'язанням та/або звернути стягнення на предмет іпотеки.

Підпунктом 3.4.3. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі достроково, у випадках, передбачених кредитним договором та/або цим договором, обравши на свій розсуд спосіб звернення стягнення; достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором.

Пунктом 5.1. договору іпотеки зазначено, що договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, враховуючи можливу наявність додаткових угод, у тому числі щодо продовження строку дії кредитного договору, зміни (зокрема, збільшення) розміру (суми кредиту), зміни (зокрема, збільшення) процентної ставки та інше.

Згідно пункту 5.2. договору іпотеки, даний договір та іпотека за цим договором припиняється у разі: безвідкличного та безумовного повного виконання всіх зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, при цьому іпотека не припиняється будь-яким частковим виконанням таких зобов'язань; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; за письмовим повідомленням іпотекодержателя; в інших випадках та способами, передбаченими чинним законодавством України.

18.11.2013 року відповідачем на адресу позивача був направлений лист-вимога за № 630 про погашення заборгованості яка існувала у приватного підприємства "Кіровоградспецстандарт" за кредитним договором № 72/13/13-KL боргу в сумі 2 552 789,44 грн. Відповідно до вищевказаного листа-вимоги, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором кредиту, банком прийнято рішення відмовитись від подальшого кредитування позичальника та вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі і сплати процентів.

У відповідності до положень частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як встановлено в ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У ст.1 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV "Про іпотеку" із змінами і доповненнями (далі - Закон № 898) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону № 898 встановлено, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути у майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Натомість, статтею 533 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Таким чином, застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення зобов'язань, тому норми, які регулюють поруку (статті 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо-/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1534цс15, від 17.09.2014 у справі № 6-109цс14 та листі від 01.03.2015 «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2014».

Згідно із п. 4.1.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 року у застосуванні статті 559 ЦК України слід враховувати, що ця норма не поширюється на правовідносини майнової поруки (застави), яка є окремим видом забезпечення виконання зобов'язання. Застава регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 - 593) глави 49 ЦК України та Законами України «Про іпотеку» і «Про заставу».

Нормами чинного законодавства України встановлено, що припинення майнової поруки безпосередньо врегульовано окремими нормами цивільного законодавства.

Застосування до визначених відносин, які мають власні норми регулювання, норми законодавства, які передбачені для інших відносин, незалежно від їх подібності, нормами чинного законодавства України не передбачено та не допускається.

Згідно із ст.17 Закону № 898 іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Доказів припинення іпотеки з підстав зазначених у статті 17 Закону № 898 позивачем суду не надано.

За таких обставин, правові підстави для визнання спірного договору іпотеки припиненим відсутні, тому в позові слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.03.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна