КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа№ 911/3192/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність №1172 від 27.09.2016 р.)

від відповідача - Сорока М.М. (довіреність б/н від 12.10.2016 р.)

від третьої особи 1 - Коломієць Є.В. (довіреність №2497 від 18.11.2016 р.)

від третьої особи 2 - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_5

на рішення господарського суду Київської області від 09.12.2016 р.

у справі №911/3192/16 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремонтоно-транспортне підприємство»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна»

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремонтоно-транспортне підприємство» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», оформленого протоколом зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» № 2 від 10.09.2015 р. стосовно проведення дій по передачі майна товариства в іпотеку Публічного акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк».

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.11.2016 р. залучено Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.12.2016 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято передчасно та винесено внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до необґрунтованих висновків, які суперечать матеріалам справи та законодавству.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника третьої особи 2.

Колегія суддів зазначає, що ухвалами від 26.12.2016 р., 06.02.2017 р., явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи 2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» здійснює свою діяльність на підставі статуту, затвердженого загальними зборами засновників товариства, оформленого протоколом № 1 від 06.07.2015 р.

Відповідно до п. 1.2. статуту товариства, одним з учасників товариства є ОСОБА_5

Згідно п.п. 7.1., 7.2. статуту товариства статутний капітал товариства становить 1022210,00 грн. ОСОБА_5 належить частка на загальну суму 714,00 грн., що становить 0,0698 % статутного капіталу товариства.

Вищим органом товариства є загальні збори учасників (далі - збори). Збори складаються з учасників, або призначених ними представників. Представники учасників діють на підставі доручення, виданого відповідним учасником. Збори обирають голову перед початком кожного засідання з числа присутніх учасників. Збори приймають рішення на своїх засіданнях. Дата і місце проведення зборів та порядок денний повідомляються письмово всім учасникам не пізніше ніж за тридцять днів до дати початку зборів. Збори вважаються повноважними, якщо на їх засіданні присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 % голосів (п.п. 11.1., 11.2., 11.3. 11.4. статуту товариства).

10.09.2015 р. відбулись збори учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», на яких були присутні 5 учасників товариства, які володіють в сукупності 92,4099 % статутного капіталу: ТОВ «Юридична компанія АТІС», частка якого в статутному капіталі товариства становить 49,04218 %; ОСОБА_6, частка якого в статутному капіталі товариства становить 29,2350 %; ОСОБА_7, частка якої в статутному капіталі товариства становить 13,7336 %; ОСОБА_8, частка якого в статутному капіталі товариства становить 0,2944 %; ОСОБА_9, частка якого в статутному капіталі товариства становить 0,1048 %, з наступним порядком денним: 1. про звернення до керівництва ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» з пропозицією виступити майновим поручителем по виконанню зобов'язань ТОВ «НК «Народна» за кредитним договором LV/U/04-0230 від 23.10.2013 р. та договором овердрафту OV/U/04-0119 від 05.04.2013 р.; 2. про надання згоди на надання в іпотеку нерухомого майна ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк»; 3. про надання повноважень на укладання договору іпотеки та підписання зазначеного договору.

Відповідно до рішень загальних зборів учасників ТОВ «Ставищенське РТП» від 10.09.2015 р., оформлених протоколом № 2 вирішено: 1. з метою належного забезпечення зобов'язань ТОВ «НК «Народна» перед ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» звернутись до керівництва ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» з пропозицією виступити майновим поручителем по виконанню зобов'язань ТОВ «НК «Народна» по кредитному договору LV/U/04-0230 від 23.10.2013 р. та договору овердрафту OV/U/04-0119 від 05.04.2013 р.; 2. надати згоду щодо надання в іпотеку ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» нерухомого майна, а саме: контори, літ. «П» - 462,0 кв.м; котельні, літ. «Б» - 469,4 кв.м.; паливного цеху літ. «В» 458,7 кв.м.; насосної, літ. «Г» -24,7 кв.м.; станції технічного обслуговування літ. «Д» - 1400,4 кв.м; механізація тваринницьких приміщень, літ. «Е» - 877,1 кв.м.; технічно-обмінного пункту, літ. «Ж» - 519,9 кв.м.; ремонтної майстерні, літ. «З» 1481,5 кв.м.; сторожки, літ. «К» - 25,1 кв.м.; моторного цеху, літ. «Л» - 540,2 кв.м.; покрасочної, літ. «М» - 101,3 кв.м.; диспетчерської, літ. «Н» - 17,4 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Ставищенський район, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1 в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «НК «Народна» на загальну суму 27584758,96 грн.; 3. надати повноваження на укладання та підписання договору іпотеки вищевказаного нерухомого майна з ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» та інших документів директору ТОВ «Ставищенське РТП» - ОСОБА_6

28.09.2015 р. між ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором LV/U/04-0230 від 23.10.2013 р. передав в іпотеку нежитлові будівлі, а саме: контору, літ. «П» - 462,0 кв.м; котельню, літ. «Б» - 469,4 кв.м.; паливний цех літ. «В» 458,7 кв.м.; насосну, літ. «Г» -24,7 кв.м.; станцію технічного обслуговування літ. «Д» - 1400,4 кв.м; механізацію тваринницьких приміщень, літ. «Е2 - 877,1 кв.м.; технічно-обмінний пункт, літ. «Ж» - 519,9 кв.м.; ремонтну майстерню, літ. «З» 1481,5 кв.м.; сторожку, літ. «К» - 25,1 кв.м.; моторний цех, літ. «Л2 - 540,2 кв.м.; покрасочну, літ. «М» - 101,3 кв.м.; диспетчерську, літ. «Н» - 17,4 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, Ставищенський район, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, 8/1.

З матеріалів справи вбачається, що на загальних зборах учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» 10.09.2015 р. були присутні учасники, які в сукупності володіють 92,4099 % статутного капіталу; доказів повідомлення інших учасників товариства, в тому числі позивача, про проведення 10.09.2015 р. зборів учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» відповідачем не надано, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Корпоративні відносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про господарські товариства» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів (ч. 3 ст. 80 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Частиною 1 ст. 50 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч. 5 ст. 98 ЦК України).

Частиною 1 ст. 167 ГК України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом (ст. 10 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів (ст. 60 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно ч. 5 ст. 61 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 р., під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (ст.ст. 59, 60 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 41, 42 Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 15 Закону України «Про кооперацію»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 6 ст. 42 Закону України «Про акціонерні товариства»); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства»); відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (ч. 6 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства»); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (ст. 46 Закону України «Про акціонерні товариства»). Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що під час прийняття 10.09.2015 р. загальними зборами учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» оспорюваних рішень був наявний кворум для проведення загальних зборів. Рішення прийнятті у відповідності до порядку денного загальних зборів товариства. Протокол зборів учасників товариства від 10.09.2015 р. міститься в матеріалах справи (а.с. 92-94).

Позивач, що володіє часткою в розмірі 0,0698 % статутного капіталу товариства участі у зборах учасників товариства 10.09.2015 не приймав і в порушення ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів не був належним чином повідомлений про проведення зборів та порядок денний.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі неповідомлення учасника товариства про проведення зборів є підставою скасування цього рішення тільки тоді, коли таке рішення порушує права учасника, за відсутності якого воно прийнято, зокрема у випадках прийняття рішення про виключення учасника із товариства, збільшення/зменшення статутного капіталу, яке призвело до зміни частки учасника у товаристві, зміни директора товариства, як особи, яка здійснює безпосереднє управління справами товариства. В інших же випадках суди відмовляють у задоволенні позову через відсутність порушеного права самим рішенням, що заявлено до скасування.

Учасник товариства не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 319 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про господарські товариства», оскільки такі повноваження мають органи управління товариством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 21.04.2010 р. у справі №33/139пд.

Місцевим господарським судом встановлено, що на зборах учасників не вирішувались питання саме щодо прав та обов'язків позивача, суду також не надано доказів наявності у позивача прав на нерухоме майно, яке було вирішено передати в іпотеку рішенням загальних зборів, факту внесення позивачем відповідного майна до статутного капіталу товариства. Отже, позивачем не було обґрунтовано належними та допустимими доказами, яким чином оскаржуване рішення порушує його матеріальні права.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що внаслідок його неповідомлення про час та місце проведення загальних зборів учасників товариства було порушено право позивача на участь в управлінні справами товариства, оскільки за наявної у позивача частки у статутному капіталі товариства в розмірі 0,0698%, останній фактично не міг вплинути на прийняття рішень від 10.09.2015 р. навіть в разі незгоди із зазначеними рішеннями.

Позивач обґрунтовує свою апеляційну скаргу посиланням на п.п. 2.16, 2.20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 р., які передбачають, що позивачу не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що чинним законодавством визначено перелік безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону, який також викладено в п. 2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 р.

Під час вирішення питання про недійсність рішення загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Оспорюване рішення на загальних зборах було прийнято за наявності кворуму, було включено до порядку денного та не стосувалось зміни статутного капіталу, не стосувалось прав та обов'язків позивача, тобто безумовні підстави для скасування рішення загальних зборів відсутні, а саме рішення загальних зборів не порушує прав позивача.

Слід зазначити, що присутність позивача на зборах учасників товариства 10.09.2015 р., в яких взяли участь особи, що володіють у сукупності 92,4099 % статутного капіталу не могла вплинути на прийняття 10.09.2015 р. загальними зборами ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» відповідного рішення по передачі майна товариства в іпотеку ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство», оформленого протоколом зборів учасників ТОВ «Ставищенське ремонтно-транспортне підприємство» № 2 від 10.09.2015 р. стосовно проведення дій по передачі майна товариства в іпотеку ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк».

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

За таких обставин решту аргументів сторін суд визначає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у цій справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято передчасно та винесено внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до необґрунтованих висновків, які суперечать матеріалам справи та законодавству, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Київської області від 09.12.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 09.12.2016 р. у справі №911/3192/16 залишити без змін.

Справу №911/3192/16 повернути до господарського суду міста Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк