ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 березня 2017 року Справа № 918/691/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Володимирецької селищної ради
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 16.01.2017
у справі Господарського суду№ 918/691/16 Рівненської області
за позовомколективного підприємства "Володимирецький агропромбуд"
доВолодимирецької селищної ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2, 3) ОСОБА_3,
провизнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Володимирецька селищна рада (далі - Рада) звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.01.2017, яка не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, зокрема згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В порушення зазначених норм Рада до касаційної скарги додала завірену копію виписки по рахунках від 03.02.2017 про сплату судового збору в розмірі 1 653,60 грн., яку колегія суддів Вищого господарського суду України не може визнати належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", зокрема, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, до касаційної скарги Ради не додано платіжного доручення або іншого належного документа, який би підтверджував сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене, зазначена касаційна скарга Ради підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 4 частини першої ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86 та п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Володимирецької селищної ради на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 918/691/16 Господарського суду Рівненської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Дроботова