ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017р. Справа № 917/2025/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (360260, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, )

до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 біржа "Перша незалежна біржа " , м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, , ліквідатор - арбітражний керуючий ОСОБА_2 @mail.gov.ua., вул. Празька, 23, к. 52, м. Київ, Україна, 02090.

про стягнення 657 875,00 грн.

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 09.11.2016р. № 10-652/д

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні 13.03.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" м. Київ в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз", м. Полтава (далі по тексту позивач - ПАТ "Укрнафта") до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук (далі по тексту - відповідач - ПАТ "Укртатнафта"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 біржа "Перша незалежна біржа", м. Київ (далі по тексту - третя особа) про стягнення заборгованості за Договором № А185-186/38-Н купівлі-продажу нафти від 24.01.2014р. у розмірі 657 875,00 грн..

Ухвалою господарського суду Полтавської області позовну заяву ПАТ "Укрнафта" до ПАТ "Укртатнафта" про стягнення заборгованості в сумі 657 875,00грн. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 917/2025/16.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.02.2017р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки) строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 06.03.2017р..

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.03.2017 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 біржу "Перша незалежна біржа", м. Київ.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Господарським судом здійснено заходи для отримання інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", щодо поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 578 - з яким направлена відповідачу ухвала суду від 06.03.2017 р. ). За результатами вжитих заходів встановлено наявність на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" наступної інформації: "Відправлення за номером 578 вручене адресату (одержувачу) особисто 09.03.2017р. об"єктом поштового зв"язку Кременчук 10 з індексом 39610".

Третя особа - ОСОБА_1 біржа "Перша незалежна біржа" явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила. При цьому, суд зауважує, що зважаючи на те, що за даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 50-56) третя особа з 03.02.2016р. перебуває в стані припинення за рішенням суду (судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, 14.01.2016р., 910/26425/15, Господарський суд міста Києва) копія ухвали господарського суду Полтавської області від 06.03.2017р. направлена ліквідатору ОСОБА_1 біржі "Перша незалежна біржа" - арбітражному керуючому ОСОБА_2 на її електронну адресу - @mail.gov.ua. (а.с. 61) та поштову адресу (штрихкодовий ідентифікатор 608) за даними Довідника арбітражних керуючих у системі Діловодства спеціалізованого суду.

Щодо зазначеного поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 608) господарським судом здійснено заходи для отримання інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта". За результатами вжитих заходів встановлено наявність на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" наступної інформації: "Об"єктом поштового зв"язку Київ 90 з індексом 02090 09.03.2017р. адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 608".

В пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 06.03.2017 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники у справі були обізнані про дату, час та місце проведення судового засідання по даній справі.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, проте зазначені особи не скористались своїм правом, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд розглядає справу за їх відсутності за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Позовні вимоги вмотивовує невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором № А185-186/38-Н купівлі-продажу нафти від 24.01.2014р. щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого від позивача товару.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 1485 від 02.02.2017р. - а.с. 23-29) повідомив про погашення заборгованості перед позивачем за договором № 185-186/38-Н від 24.01.2014р. в повному обсязі, на підтвердження вказаного надав копії платіжних доручень від 27.01.2017р. № НОМЕР_1 на суму 257 803,69грн. та № НОМЕР_2 на суму 701 860,00грн. (оригінали платіжних доручень оглянуто в судовому засіданні 02.02.2017 р.).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд у своїх ухвалах від 02.02.2017р., 14.02.2017р. та 06.03.2017р. запропонував сторонам у справі провести звірку взаєморозрахунків, акт звірки надати суду.

Станом на 13.03.2017р. підписаний сторонами у справі акт звірки взаєморозрахунків з огляду на посилання відповідача про сплату суму боргу суду не надано.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4-1 Закону України "Про нафту і газ" підприємства, частка держави у статутному капіталі яких 50 відсотків та більше, господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або особи, уповноважені договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, видобутих на підставі спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами (крім обсягів, що використовуються на власні технологічні потреби), а також скрапленого газу - виключно на біржових аукціонах.

Вказана норма Закону поширюється на ПАТ "Укрнафта", оскільки 50 % плюс одна акція статутного капіталу ПАТ "Укрнафта" належить Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", акціонером якого є держава.

Зважаючи на вказані нормативні вимоги ПАТ "Укрнафта" щомісячно здійснює продаж нафти власного видобутку на біржових аукціонах.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Стаття 185 Господарського суду України також встановлює, що до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Частиною 3 ст. 4-1 Закону України "Про нафту і газ" передбачено, що порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, скрапленого газу, визначення стартових цін на таких аукціонах, надбавок за якість для нафти сирої і газового конденсату, а також порядок визначення обсягів реалізації на біржових аукціонах скрапленого газу для потреб населення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу (на час виконання спірних правовідносин) затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1064 від 03.10.2011 р. (далі по тексту - Порядок № 1064).

Згідно з п.п. 24, 25 Порядку № 1064 для організації та проведення аукціону утворюється аукціонний комітет з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу (далі - аукціонний комітет), який здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. До складу аукціонного комітету включаються по три представники Мінекономрозвитку і Міненерговугілля та чотири представники Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Персональний склад аукціонного комітету затверджується спільним наказом Мінекономрозвитку та Міненерговугілля. Аукціонний комітет, серед іншого, затверджує графік проведення аукціонів; затверджує стартову ціну кожного лота; приймає рішення про проведення аукціону, визначає день і час його проведення з урахуванням поданих заявок на проведення аукціону і графіка проведення аукціонів; затверджує аукціонні свідоцтва.

Відповідно до п. 30 Порядку № 1064 рішення аукціонного комітету оформляється протоколом, який підписують усі члени комітету, присутні на засіданні. Рішення комітету є обов'язковими для виконання всіма учасниками аукціону, а також біржею, на якій проводиться аукціон.

На аукціоні № 185-186 ПАТ "Укрнафта" як продавець виставляло до продажу 1 лот сирої нафти, видобутку спільної діяльності № 5/56, в кількості 100 тонн. За наслідками проведення 23.01.2014р. аукціону № 185-186 з продажу нафти та газового конденсату, його переможцем по лоту запропонованої ПАТ "Укрнафта" до продажу нафти видобутку спільної діяльності № 5/56 визнано ПАТ "Укртатнафта".

Як передбачено п.п. 66,67 Порядку № 1064 після закінчення аукціону складається аукціонне свідоцтво на підставі якого покупець - переможець аукціону і продавець протягом трьох днів зобов'язані підписати договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого продавець зобов'язаний поставити нафту відповідно до визначеного базису поставки та якісної характеристики, а покупець - прийняти та оплатити їх.

На підставі аукціонного свідоцтва № Н-185-186-38 від 23.01.2014р., 24.01.2014р. між ПАТ "Укрнафта", яке діє від імені та за рахунок Учасників договору про спільну діяльність від 21.12.2000р. № 5/56 (відкрите акціонерне товариство "Укрнафта", Товариство з обмеженою відповідальністю "Надра-Інвест") згідно з договором доручення від 05.12.2013р. № 29/2824-ІН (за умовами договору - Продавець) (позивач у справі), ПАТ "Укртатнафта" (за умовами договору - Покупець) (відповідач у справі) та ОСОБА_1 біржею "Перша незалежна біржа" (за умовами договору - Біржа) (третя особа у справі) укладено Договір № А185-186/38-Н купівлі-продажу нафти (далі - Договір купівлі-продажу нафти).

Відповідно до п. 1.1 Договору купівлі-продажу нафти на аукціоні № 185-186 з продажу нафти, що відбувся 23.01.2014р., за результатами проведення торгів Покупець купує у Продавця нафту власного видобутку (далі - нафта).

Покупець зобов'язується оплатити та прийняти нафту на умовах цього Договору, а Продавець зобов'язується передати Покупцю нафту відповідно до графіка поставки, вказаного в Додатку 1 до цього Договору, загальною кількістю 100 (сто ) тонн (п. 1.2 Договору купівлі-продажу нафти).

Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу нафти Продавець поставляє нафту по кількості та якості на умовах EXW - НГВУ "Полтаванафтогаз", ОСОБА_1 парк ЦППН і Г НГВУ "Полтаванафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту відвантаження - трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у Товарному парку ЦППН і Г НГВУ "Полтаванафтогаз" в терміни, зазначені у Додатку 1 до цього Договору.

В п. 2.1 Договору купівлі-продажу нафти сторони погодили, що вартість нафти по даному Договору становить 577 083,33грн., крім того ПДВ 115 416,67грн. Загальна сума Договору з урахуванням ПДВ становить 692 500,00грн.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору купівлі-продажу нафти Покупець проводить оплату нафти по цьому Договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний в розділі 10 цього Договору. Покупець здійснює попередню оплату за нафту відповідно до п.5.1. цього Договору за наступним графіком: 3 декада лютого 2014 р. (протягом трьох діб до початку декади) - 692 500,00 грн. (в тому числі ПДВ 115 416,67 грн.). Дана сума перераховується з урахуванням сплаченого Біржею гарантійного внеску в сумі 34 625,00 грн.

На виконання умов Договору купівлі-продажу нафти позивач передав, а відповідач прийняв у лютому місяці 2014р. нафту СД № 5/56 в кількості 100 тонн на загальну суму 692 500,00грн. (з урахуванням ПДВ), що підтверджується Актом прийому-передачі нафти від 21.02.2014р. (а.с. 12), підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Відповідно до п. 71 Порядку № 1064 розрахунки між продавцем та покупцем проводяться з урахуванням суми гарантійного внеску, перерахованого покупцем на рахунок біржі.

ОСОБА_1 біржа "Перша незалежна біржа" перерахувала на рахунок позивача отриманий від відповідача гарантійний внесок на загальну суму 34 625,00 грн..

Відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором купівлі-продажу нафти не виконав, розрахунок за отриману нафту в обумовлений умовами Договору строк не здійснив.

З урахуванням перехованих біржею на рахунок позивача суми отриманого від відповідача гарантійного внеску в розмірі 34 625,00грн., заборгованість відповідача за Договором № А185-186/38-Н купівлі - продажу нафти, укладеного 24.01.2014р. за наслідками біржового аукціону № 185-186 від 23.01.2014р., становить 657 875,00грн. (692 500,00 грн. (загальна вартість отриманого товару) - 34 625,00 грн. (перерахований відповідачем біржі, а біржею позивачу гарантійний внесок) = 657 875,00грн.).

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 03.10.2016р. за № 08-4601 (а.с. 14) з вимогою погасити існуючу заборгованість в добровільному порядку, яка залишена відповідачем без відповіді, а грошове зобов'язання без виконання.

Позивач зазначає, що невиконання відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу нафти призвело до виникнення заборгованості в сумі 657 875,00 грн. та зумовило звернення до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ст. ст. 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу на біржі, а отже оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 Цивільного кодексу України визначає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи, зокрема, Актом прийому-передачі нафти від 21.02.2014 р. (а.с. 12), підтверджується факт передачі позивачем відповідачу 100 тонн нафти на загальну суму 692 500,00 грн.

За приписами ст.ст. 692, 693 Цивільного Кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами Договору № А185-186/38-Н купівлі - продажу нафти від 24.01.2014р. (п. 5.2) відповідач зобов'язався сплатити грошові кошти за товар (нафту) протягом трьох діб до початку третьої декади лютого 2014 р., які перераховуються з урахуванням сплаченого біржею гарантійного внеску в сумі 34 625,00грн.

Відповідач взяті на себе договірні зобов'язання не виконав, оплату товару у визначений умовами договору строк не здійснив, що призвело до виникнення у нього заборгованості в сумі 657 875,00грн. Факт наявності у відповідача заборгованості підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2016р., підписаним та скріпленим печаткою обох сторін (а.с. 13).

В силу ст.ст. 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

На дату прийняття рішення належні докази погашення відповідачем заборгованості за Договором № А185-186/38-Н купівлі - продажу нафти від 24.01.2014р. в матеріалах справи відсутні.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 1485 від 02.02.2017р. - а.с. 23-29) повідомив про погашення заборгованості перед позивачем за договором № 185-186/38-Н від 24.01.2014р. в повному обсязі, на підтвердження вказаного надав копії платіжних доручень від 27.01.2017р. № НОМЕР_1 на суму 257 803,69грн. та № НОМЕР_2 на суму 701 860,00грн. (оригінали платіжних доручень оглянуто в судовому засіданні 02.02.2017 р.).

Посилання відповідача на погашення заборгованості перед позивачем заперечується позивачем і судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

При дослідженні платіжних доручень № НОМЕР_1 на суму 257 803,69грн. (а.с. 29), № НОМЕР_2 на суму 701 860,00грн.(а.с. 28), наданих відповідачем на підтвердження погашення заборгованості перед позивачем, судом встановлено, що у зазначених платіжних документах у реквізиті "Призначення платежу" зазначено: відповідно "Р1.1.1.2.4 Оплата за нафту по дог. А172/7004-Н від 26.12.12р. В т.ч. ПДВ 20% - 42967грн. 28коп." та "Р1.1.1.2.4 Оплата за нафту по дог. А173/7046-Н від 21.01.2013р. В т.ч. ПДВ 20% - 116976грн. 66 коп.", що не відповідає номеру та даті договору, за яким мала бути проведена оплата ( в даному випадку - Договір № А185-186/38-Н купівлі-продажу нафти від 24.01.2014р.).

Грошові кошти згідно платіжних доручень від 27.01.2017р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 перераховані та надійшли на рахунок позивача, що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 27.01.2017р. по 30.01.2017р. (а.с. 30-31) саме за призначенням платежу визначеного відповідачем у вищевказаних платіжних дорученнях - "Р1.1.1.2.4 Оплата за нафту по дог. А172/7004-Н від 26.12.12р. В т.ч. ПДВ 20% - 42967грн. 28коп." та "Р1.1.1.2.4 Оплата за нафту по дог. А173/7046-Н від 21.01.2013р. В т.ч. ПДВ 20% - 116976грн. 66 коп.".

В попередніх судових засіданнях представник відповідача повідомив, що відповідачем при зазначенні призначення платежу невірно вказано договір, за яким здійснювалась оплата, у зв'язку з чим, як вказує, відповідачем було направлено на адресу позивача лист 27.01.2017р. № 47/03-91/2 з проханням змінити призначення платежу в платіжних дорученнях від 27.01.2017р., зокрема, № НОМЕР_1 № НОМЕР_2 (а.с. 27) . При цьому суду не надано документальних доказів направлення вказаного листа на адресу позивача..

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 657 875,00грн. за Договором № А185-186/38-Н купівлі - продажу нафти від 24.01.2014р. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Понесені позивачем при пред'явленні позову судові витрати з оплати судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (360260, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ) 657 875,00грн. заборгованості за Договором № А185-186/38-Н купівлі - продажу нафти від 24.01.2014р. та 9 868,13грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.03.2017р.

Примітка: Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя О.О. Ореховська