ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2017 Справа № 920/1274/16

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальної установи "Сумська міська клінічна лікарня № 5", м. Суми,

про виселення з займаного приміщення,

Cуддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Ромась І.М. (довіреність № 06.01-27/2 від 10.01.2017);

Від відповідача - ОСОБА_4 (довіреність від 03.01.2017);

Від третьої особи - не з'явився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд виселити відповідача з займаного нежитлового приміщення площею 25,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з припиненням укладеного між сторонами договору оренди комунального майна № УМКВ-0439 від 05.10.2011, а також стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Позивач подав клопотання (вх. № 1884 від 23.02.2017), в якому просить суд долучити до матеріалів справи довідку про належність на праві власності територіальній громаді міста Суми будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 1891 від 23.02.2017), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 31.08.2014 було замовлено нову оцінку орендованого майна, 30.10.2014 звіти про оцінку орендованого майна разом з іншими документами, необхідними для продовження договору оренди, листом за № 11 з пропозицією продовжити договірні відносини, були надані безпосередньо до Управління майна комунальної власності СМР, про що є відмітка на другому екземплярі листа. Крім звітів про оцінку та рецензій на них, позивачу були надані договори добровільного страхування орендованого майна від 30.10.2014 на виконання вимог п. 6.2.4 договору оренди, лист про відсутність заперечень у балансоутримувача (КУ "Сумська міська клінічна лікарня № 5") щодо продовження договору оренди. Листом №12 від 31.10.2014 позивачу також були надані копії договорів на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 06.09.2014 на виконання вимог п.6.2.3 договору оренди. Про продовження між сторонами договірних відносин свідчить те, що існування та дія договору оренди не заперечувалась жодною зі сторін протягом більше 2-х років, орендна плата, комунальні та інші платежі здійснюються та приймаються регулярно, відповідачем переукладаються договори страхування та відшкодування витрат балансоутримувача. Відповідач вважає лист № 23.01-16/1074 від 25.09.2014 про припинення договору оренди № УМКВ-0439 від 05.10.2011 та фіскальний чек № 8086 від 29.09.2014 неналежними доказами по справі.

Відповідач подав доповнення до відзиву (вх. № 2234 від 03.03.2017), в якому вказує на те, що зміст листа позивача № 23.01-16/1074 від 25.09.2014 про припинення договору оренди № УМКВ-0439 від 05.10.2011 не вказує на остаточне та безумовне припинення орендних відносин.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» подала письмове пояснення (вх. № 2164 від 02.03.2017), в якому зазначає, що претензії до роботи орендаря у балансоутримувача відсутні, орендовані приміщення лікарня у своїх цілях використовувати не планує і не заперечує стосовно подальшого їх використання відповідачем.

КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» подала лист (вх. № 2165 від 02.03.2017), в якому просить суд провести судове засідання без участі представника третьої особи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши повноважних представників сторін, суд встановив:

5 жовтня 2011 року між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавець, правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено договір № УМКВ-0439, відповідно до умов якого, у редакції зміни № 1 від 03.01.2013, відповідачу передано у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених договором, нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, площею 25,3 кв.м. (нежитлові приміщення площею 6,0 кв.м. (літ М), площею 19,3 кв.м. (літ Л), за цільовим призначенням - для розміщення буфету, право на оренду яких відповідач набув на підставі наказу Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 26.09.2011 № 116/01-13.

Пунктом 4.1. договору визначено, що орендна плата за об'єкт оренди розраховується на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком № 4 до цього договору.

Нарахування орендної плати починається з дня підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди (п. 4.2. договору).

Орендна плата щомісячно перераховується в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ (п. 4.3. договору).

Нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди позивачу (п. 4.8. договору).

Строк дії договору встановлюється до 5 вересня 2014 року (п. 10.1. договору).

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 договору, у разі припинення дії договору відповідач зобов'язаний в триденний термін повернути позивачеві об'єкт оренди у стані, не гіршому, ніж він був одержаний, чи в іншій термін, визначений за згодою сторін, оформленої у письмовій формі. Об'єкт оренди вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Пунктами 10.8, 10.9 договору передбачено, що при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У разі неповернення об'єкта оренди після припинення договору у встановлений орендодавцем термін орендар має сплатити за кожний прострочений день штраф у подвійному розмірі від передбаченого цим договором розміру орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 29.09.2014 надіслав на адресу відповідача листа № 23.01-16/1074 від 25.09.2014, в якому, у зв'язку із закінченням терміну дії договору, повідомив, що договір оренди на новий термін на тих же умовах продовжуватись не буде. Для продовження договору оренди відповідачу необхідно до 26.09.2014 надати до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради технічну документацію та звіт про незалежну оцінку. У разі ненадання відповідних документів, договір оренди нерухомого майна, вважається припиненим з 05.09.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору, у зв'язку з припиненням дії договору, відповідач об'єкт оренди за актом приймання-передачі не повернув.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог вказує на те, що письмових повідомлень про припинення дії договору від позивача не отримував, зміст листа позивача № 23.01-16/1074 від 25.09.2014 про припинення договору оренди № УМКВ-0439 від 05.10.2011 не вказує на остаточне та безумовне припинення орендних відносин. 31.08.2014 відповідачем було замовлено нову оцінку орендованого майна, 30.10.2014 звіти про оцінку орендованого майна разом з іншими документами, необхідними для продовження договору оренди, листом за № 11 з пропозицією продовжити договірні відносини, були надані безпосередньо до Управління майна комунальної власності СМР, про що є відмітка на другому екземплярі листа. Крім звітів про оцінку та рецензій на них, позивачу були надані договори добровільного страхування орендованого майна від 30.10.2014, лист про відсутність заперечень у балансоутримувача (КУ "Сумська міська клінічна лікарня № 5") щодо продовження договору оренди. Листом №12 від 31.10.2014 позивачу також були надані копії договорів на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 06.09.2014. Про продовження між сторонами договірних відносин свідчить те, що існування та дія договору оренди не заперечувалась жодною зі сторін протягом більше 2-х років, орендна плата, комунальні та інші платежі здійснюються та приймаються регулярно, відповідачем переукладаються договори страхування та відшкодування витрат балансоутримувача.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 4 ст. 284 ГК України, статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на той самий термін і на тих самих умовах на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує жодна із сторін договору.

Умови договору та приписи діючого законодавства не містять вказівки про особисте вручення орендодавцем орендарю повідомлення про наміри не продовжувати договірні стосунки.

Про факт надсилання позивачем на адресу відповідача 29.09.2014 листа № 23.01-16/1074 від 25.09.2014 про припинення договору оренди № УМКМ-0439 від 05.10.2011, в межах місячного терміну, встановленого ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" свідчить фіскальний чек № 8086 від 29.09.2014.

Разом з цим, виходячи зі змісту надісланого листа, вимоги в останньому викладені альтернативно, як на підставу не продовження договору оренди на новий термін на тих же умовах позивач посилається на Порядок передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Суми, затверджений рішенням Сумської міської ради від 26 жовтня 2011 року № 896-МР та ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». При цьому, позивач вказує на те, що для продовження договору оренди відповідачу необхідно до 26.09.2014 надати до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради технічну документацію та звіт про незалежну оцінку. У разі ненадання відповідних документів, договір оренди нерухомого майна, вважається припиненим з 05.09.2014.

Суд звертає увагу на строк наданий відповідачу для подачі відповідних документів.

Зокрема лист № 23.01-16/1074 від 25.09.2014 надісланий відповідачу 29.09.2014, а строк для подання документів - 26.09.2016.

У судовому засіданні 06.03.2017 представник позивача пояснила, що у листі описка, як прийнято орендарю надається місячний строк на подання документів.

Згідно з п. 4.2., 4.10., 4.11. Порядку передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 26 жовтня 2011 року № 896-МР, юридичні або фізичні особи, які мають намір укласти договір оренди комунального майна, подають заяву орендодавцю у вільній формі про укладення договору оренди. До заяви додається в тому числі звіт про незалежну оцінку комунального майна, яке передається в оренду. Оцінка вартості комунального майна здійснюється на підставі відповідної технічної документації за рахунок коштів заявника. Продовження терміну дії договору оренди відбувається у спосіб передбачений чинним законодавством. Після припинення договору оренди орендоване майно вважається поверненим після підписання акта приймання-передачі.

Статтею 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Відповідно до п. 2.2. договору, вартість об'єкта оренди площею 6,0 кв.м. станом на 30.09.2011 становить 10 700 грн. 00 коп., об'єкта оренди площею 19,3 кв.м. станом на 30.09.2011 - 38 890 грн. 00 коп. відповідно до незалежного експертного висновку, зробленого ТОВ ОФ «Юніт».

З матеріалів справи вбачається, що листом № 11 від 30.10.2014 відповідач звернувся до позивача з проханням продовжити договір оренди нерухомого майна на тих самих умовах і на той самий термін дії договору, а саме на 2 роки 11 місяців. Для продовження договору оренди відповідачем згідно з додатком до листа надані наступні документи: звіт про оцінку майна (дата складання висновку 04.09.2014), рецензію на звіт про оцінку майна, договір на здійснення послуг з оцінки майна № 86-14 від 02.09.2014, договір на здійснення послуг з оцінки майна № 87-14 від 02.09.2014, акти приймання-передачі послуг до договору, лист про погодження з КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5», копію договору добровільного страхування орендованого майна № 05-1411-14-00107 від 30.10.2014, копію свідоцтва до договору страхування орендованого майна № 05-1411-14-00107 від 30.10.2014. Листом від 31.10.2014 за № 12 у додаток до листа № 11 від 30.10.2014 для продовження договору оренди відповідачем надано позивачу копію договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 06.09.2014. Факт отримання позивачем від відповідача вказаних документів 30.10.2014 та 31.10.2014 підтверджується відповідними відмітками на листах.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні 06.03.2017, подані відповідачем звіти про оцінку майна мали недоліки, тому не були затверджені.

Разом з цим, судом встановлено, що відповіді на листи відповідача № 11 від 30.10.2014, № 12 від 31.10.2014, в тому числі про наявність недоліків у поданих звітах про оцінку майна, позивачем не надано, як і не подано доказів звернень до відповідача з вимогою повернути орендоване майно у зв'язку з незатвердженням звітів про оцінку майна.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога прозоріший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Європейський суд розширено тлумачить поняття "майна", зокрема «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції можуть вважатися «законні сподівання» (рішення Європейського суду з прав людини від 1 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України», від 24 липня 2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Суд виходить з того, що відповідач надавши позивачу документи для продовження дії договору оренди, мав законні сподівання на реалізацію права оренди, продовження строку дії договору оренди відповідно до ст. ст. 11, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Виходячи зі змісту листа № 23.01-16/1074 від 25.09.2014, позивач не висловив безумовних заперечень проти продовження строку дії договору. Відповідачу для продовження договору оренди необхідно було надати до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради технічну документацію та звіт про незалежну оцінку.

Відповідна документація позивачу була подана відповідачем, після чого будь-яких дій з боку позивача, направлених на припинення чи внесення змін до договору оренди вчинено не було, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Натомість, матеріали справи, а саме виставлені позивачем рахунки № 112283/оренда/УМКВ-0439/11 від 30.11.2016, № 112283/оренда/УМКВ-0439/12 від 31.12.2016, № 112283/оренда/УМКВ-0439/1 від 31.01.2017, акти звірки розрахунків (а.с. 135), платіжні квитанції про оплату відповідачем виставлених позивачем рахунків, договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (до договору оренди від 05.10.2011 № УМКВ-0439 та зміни № 1 від 03.01.2013) від 01.02.2013 з додатковими угодами, рахунки на відшкодування послуг (а.с. 145), платіжні квитанції про оплату рахунків (а.с. 146), свідчать про продовження між сторонами договірних відносин за договором оренди № УМКВ-0439 від 05.10.2011 та спростовують доводи позивача.

З огляду на викладені обставини, оскільки судом не встановлено, що строк дії договору оренди нежитлового приміщення № УМКМ-0439 від 05.10.2011 закінчився 05.09.2014, матеріали справи свідчать про досягнення сторонами згоди на продовження договірних відносин, суд вважає вимоги позивача щодо виселення відповідача з займаного нежитлового приміщення площею 25,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з припиненням укладеного між сторонами договору оренди комунального майна № УМКВ-0439 від 05.10.2011, необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 10.03.2017

Суддя Є.А. Жерьобкіна