У х в а л а

7 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 910/12122/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України») до ПАТ «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», про визнання недійсним одностороннього правочину,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року, позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про визнання недійсним одностороннього правочину задоволено. Визнано недійсною заяву ПАТ «Укрнафта» про зарахування № 10/974 від 10 квітня 2015 року. Вирішено питання про судові витрати.

У лютому 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ПАТ «Укрнафта» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 910/12122/15 з підстав, передбачених п.п. 1 - 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у справі № 15/191, від 13 грудня 2016 року у справі № 910/6542/16, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, заявник в заяві наводить постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми процесуального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 6 травня 2008 року у справі № 21-1518во07, від 11 листопада 2008 року у справі № 3-4910к08/11/18 (№ 37/144), від 9 грудня 2008 року у справі № 3-5281к08, від 24 червня 2015 року у справі № 3-255гс15, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-2784цс15.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 910/12122/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець