ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа № 914/1894/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 АГРОЕКСІМ, б/н від 31.01.2017 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 16.01.2017 року, головуючий-суддя Щигельська О.І., судді: Гоменюк З.П., Петрашко М.М.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 01.04.2016р.

у справі № 914/1894/15

за позовом: ОСОБА_2 АГРОЕКСІМ, м.Белград, Республіка Сербія

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар, м.Городок Львівської області

про стягнення 789579,27 євро (згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 09.06.2015р. становить 18598182,82грн.)

за участю представників:

від позивача (скаржника) не зявився

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність б/н від 05.01.2017р.)

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 16.01.2017 року в справі №914/1894/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар (вх.№5717/16 від 30.11.2016р.) про вiдстрочку виконання рiшення господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. у справі №914/1894/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. у справі №914/1984/15 на 3 (три) місяці. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 АГРОЕКСІМ, просить ухвалу господарського суду Львівської області від 16.01.2017 року в справі №914/1894/15 скасувати та прийняти нову, якою відмовити у відстрочці виконання рішення суду. При цьому, представник апелянта зазначив, що не вбачає жодних виняткових обставин, які є підставами для надання судом відстрочки виконання рішення. На думку позивача, скрутне фінансове становище не є підставою для надання судом відстрочки виконання рішення. Крім того, стягувач просить врахувати також його матеріальні інтереси та фінансовий стан. Позивач вважає оскаржуване судове рішення таким, що суперечить ст.121 ГПК України, через що просить задоволити його апеляційну скаргу та скасувати оскаржуваний судовий акт.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, заперечує доводи апелянта, стверджуючи, зокрема, про наявність та доказаність існування, щодо нього обєктивних обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення. Відповідач зазначає, що майно товариства знаходиться в іпотеці ПАТ Дельта Банк, відтак, звернення стягнення на нього без отримання попередньої згоди іпотекодержателя є неможливим, а тому погашення заборгованості перед ОСОБА_2 Агроексім можливо тільки, шляхом сплати грошових коштів.

27.02.2017 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 АГРОЕКСІМ, б/н від 27.02.2017 року (вх.№01-04/1554/17 від 27.02.2017р.) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 28.02.2017р. в задоволенні зазначеного клопотання ОСОБА_2 Агроексім відмовлено з підстав, викладених у даній ухвалі.

Представник позивача (скаржника) в судове засідання не зявився, проте, 03.03.2017 року від останнього до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (б/н від 03.03.2017 року).

Розглянувши вказане клопотання, враховуючи приписи ст.77 ГПК України та строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду, встановлений ст.102 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такого, враховуючи, що явка представника скаржника обовязковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (вих.№140 від 03.03.2017 року).

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що ухвалу господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. по справі №914/1894/15 позовні вимоги ОСОБА_2 Агроексім задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар на її користь 724670 євро основного боргу, що еквівалентно 17069274,30грн., 937103,16грн. пені, 469989,61грн. 3% річних та 73080,00грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016р. вказане судове рішення залишено без змін. Відтак, 08.09.2016р. на примусове виконання рішення господарського суду, що набрало законної сили, видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.09.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар задоволено частково й відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. у справі №914/1894/15 на 2 (два) місяці до 20.11.2016р.

Зазначені постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016р. та рішення Господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. у справі №914/1894/15 залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2016р.

Відповідачем подано заяву про відстрочку виконання рішення суду від 01.04.2016р. у справі №914/1894/15 на 1 рік - до 01.12.2017р.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.7.1.1 Постанови №9 від 17.10.2012р. розяснено, що відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

У п.7.2 вказаної Постанови зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України.

Відтак, відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У поданій на розгляд суду заяві боржник просить відстрочити виконання рішення суду зважаючи на обставини, що ускладнюють його негайне виконання.

Боржник зазначає, що на рахунках підприємства відсутні кошти для повного виконання рішення суду й погашення заборгованості перед ОСОБА_2 Агроексім. На підтвердження цього до матеріалів справи долучено довідки із банківських установ, а саме з ПАТ Креді ОСОБА_4, ПАТ АКБ Львів та ПАТ КБ ПриватБанк, із зазначенням залишку коштів на рахунку заявника станом на грудень 2016 року.

Водночас, стягувач звертає увагу на те, що не зважаючи на надану в вересні 2016 року господарським судом відстрочку виконання рішення суду на 2 місяці, відповідач не здійснив жодних дій, направлених на погашення заборгованості, в тому числі не звертався до позивача щодо добровільного надання розстрочки виконання рішення. Не зважаючи на це, станом на 16.01.2017р. позивачем не подано заяву про примусове стягнення з відповідача заборгованості за контрактом, оскільки ОСОБА_2 Агроексім все ж таки сподівалася на добровільне погашення заборгованості боржником.

Заявник стверджує, що оскільки ТзОВ Яблуневий дар є сезонним переробним підприємством, то надходження коштів достатніх для погашення заборгованості перед стягувачем відбудеться тільки після реалізації частини продукції, виготовленої в 2016 році, а також частини продукції, що буде виготовлена в 2017 році, що відбудеться орієнтовно в березні - грудні 2017 року.

Проте, апелянт вважає, що боржник не мав перешкод у своєчасній реалізації продукції, виготовленої протягом минулих періодів, зокрема під власною торговою маркою Galicia, про що, зокрема, свідчить аналіз веб-сайту боржника, на якому зазначено про освоєння нових ринків не лише в Україні, а й в Польщі. Окрім того, також звертає увагу на те, що заборгованість за контрактом утворилася ще у березні 2014 року, натомість відповідач, будучи недобросовісним контрагентом, усіма можливими способами намагається уникнути чи хоча б затягнути виплату своєї заборгованості, внаслідок чого ОСОБА_2 Агроексім зазнає збитків, так як у вирощення саджанців, проданих відповідачу, та їх доставку вкладено чималі кошти, які повинні були повернутися у якості оплати за поставлений відповідачу товару.

В той же час, боржником долучено до матеріалів справи висновок експерта від 31.10.2016р. за результатами проведення судової експертизи по справі №914/2313/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТБ САД, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар, Львівська область, Городоцький район, м.Городок, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Агроексім, Республіка Сербія, м.Белград, про стягнення коштів за договором купівлі-продажу № 01/04/2013 від 01.04.2013р., обєктом дослідження якої стали дерева вишні у насадженнях. Заявник стверджує, що поставлені ОСОБА_2 Агроексім саджанці, заборгованість по оплаті яких, згідно контракту й була предметом спору по даній справі, інфіковані, що негативно вплинуло на ріст та розвиток рослин, призвело до їх загибелі, негативно позначилось на господарській діяльності ТзОВ Яблуневий дар.

Не зважаючи на це, боржник вживає заходи, спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем, в тому числі й проводячи претензійно-позовну роботу, щодо стягнення заборгованості контрагентів перед ТзОВ Яблуневий дар, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено бухгалтерську довідку за підписом головного бухгалтера та виконавчого директора товариства, а також копії судових рішень на користь ТзОВ Яблуневий дар та гарантійний лист Компанії Петергров ЛТД щодо погашення заборгованості перед ТзОВ Яблуневий дар до кінця 2017 року.

Водночас, стягувач звертає увагу на те, що відсутність грошових коштів на рахунках боржника не може свідчити про неможливість виконання судового рішення, оскільки ТзОВ Яблуневий дар є власником нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення з метою погашення заборгованості. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, копію якої долучено до матеріалів справи.

Проте, боржник стверджує, що зазначене майно товариства знаходиться в іпотеці ПАТ Дельта Банк, відтак, звернення стягнення на нього без отримання попередньої згоди іпотекодержателя є неможливим, а тому погашення заборгованості перед ОСОБА_2 Агроексім можливо тільки, шляхом сплати грошових коштів. В той же час, таке зобовязання не є єдиним грошовим зобовязанням ТзОВ Яблуневий дар. Підприємство намагається своєчасно виплачувати заробітну плату найманим працівникам, а також забезпечити відрахування обовязкових платежів та зборів до бюджетів всіх рівнів. Попри це, на даний час товариство повинно сплатити 22714235,75грн. згідно, постанови Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016р. у справі №813/3911/15 на підставі податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 27.02.2015р. Окрім цього, Львівським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надіслано на адресу ТзОВ Яблуневий дар податкову вимогу №2-48 від 03.01.2017р. про сплату 2085921,81грн. податкового боргу. У випадку не сплати на усе майно товариства буде розповсюджено податкову заставу, що приведе до повної зупинки роботи підприємства.

Та стягувач звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду України від 24.10.2016р., ухвалено відкрити провадження в справі за позовом ТзОВ Яблуневий дар до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016р. Відтак, боржник ще не виплачує суму заборгованості за вказаним судовим рішенням.

ТзОВ Яблуневий дар зазначає, що прийняття Верховним Судом України зазначеної справи до свого провадження не зупиняє виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016р., що набрала законної сили.

Відтак, боржник стверджує, що негайне стягнення в примусовому порядку заборгованості на користь ОСОБА_2 Агроексім приведе до повної зупинки роботи підприємства, невиплати заробітної плати, несплати податків та зборів до бюджету, що в свою чергу приведе до банкрутства товариства.

Водночас, стягувач звертає увагу на те, що через непогашення відповідачем заборгованості, ОСОБА_2 Агроексім також зазнає негативних наслідків, оскільки не отримала очікуваного прибутку.

Відтак, враховуючи вищенаведене, зважаючи на характер виробничих процесів, значний розмір заборгованості та валюту грошового зобовязання, фінансовий стан стягувача та боржника, інфляційні процеси в економіці держави, та беручи до уваги матеріальні інтереси сторін, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, заява боржника підлягає частковому задоволенню, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар відстрочки виконання рiшення господарського суду Львівської області від 01.04.2016р. у справі №914/1894/15 на 3 (три) місяці для надання можливості заявнику залучити грошові кошти кредиторської заборгованості для погашення дебіторської заборгованості без загрози зупинення виробничої діяльності підприємства боржника, забезпечення виплати заробітної плати найманим працівникам, сплати обовязкових платежів та зборів до бюджету.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 АГРОЕКСІМ - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 16.01.2017 року в справі №914/1894/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 13.03.2017 р.

Головуючий суддя Малех І. Б.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.