УХВАЛА

22.02.2017Справа № 910/29473/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

до Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Київська міська рада

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: : не з'явились

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: Семенюк Н.М. - за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (відповідач) про стягнення грошових коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року у справі №910/29473/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року у справі №910/29473/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року скасовано, справу № 910/29473/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 910/29473/15 передано на розгляд судді Цюкалу Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2016 року суддею Цюкало Ю.В. розгляд справи призначено на 11.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2017 року розгляд справи відкладено на 08.02.2017 року.

В судовому засіданні 08.02.2017 року оголошувалась перерва до 22.02.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи по справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи, з огляду на наступне.

Так, у постанові Вищого господарського суду України №910/29473/16 від 01.12.2016 року зазначено, що задовольняючи позов суди першої та апеляційної інстанції керувались експертним висновком №0930 від 22.08.2014 року, складеним на виконання ухвали третейського суду від 07.07.2014 року, яким було визначено платіж за надане в користування місце в мереженому каналі по договору №225/136 від 01.03.2009 року в розмірі з 380,88 грн. на місяць (з ПДВ). З огляду на що, суди визнали правильним проведений позивачем розрахунок позовних вимог. Проте, вказаний висновок суди зробили без з'ясування всіх необхідних обставин справи, в їх сукупності, на що звертав увагу судів Вищий господарський суд України у постанові від 27.04.2016 року. Так, визначений вказаним експертним висновком №0930 від 22.08.2014 року платіж за надане в користування місце в мереженому каналі по договору №225/136 від 01.03.2009 року було встановлено експертом на підставі рішення Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, №861 від 30.12.2013 року "Про затвердження Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій". Однак, суди не врахували, що вказане рішення набуло чинності з 18.02.2014 року та відповідно до положень статті 5 Цивільного кодексу України щодо дії актів цивільного законодавства у часі не могло бути застосоване до спірних правовідносин (зокрема до періоду часу з 01.09.2009 року по 18.02.2014 року) до дати набуття ним чинності. При цьому суди залишили поза увагою і рішення Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, №620 від 29.11.2012 року "Про затвердження Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій", яке було чинним упродовж періоду з 01.01.2013 року по 18.02.2014 року та яке, з урахуванням затверджених в ньому тарифів, підлягає застосуванню до спірних правовідносин за вказаний період його дії. Не з'ясували суди і того, в якому порядку, за якими критеріями визначався відповідачем в договорі № 225/136 від 01.03.2009 року розмір плати за користування місцями в мережевому каналі до прийняття вказаних рішень Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, та якими нормативно-правовими актами визначався механізм формування та встановлення вказаних тарифів. Крім того, не встановили суди і обставини сплати позивачем відповідачу грошових коштів за користування місцями у мережевому каналі мостів, тобто обставини понесення позивачем збитків та їх фактичного розміру, у зв'язку з чим не з'ясували, чи були взагалі сплачені позивачем відповідачу такі грошові кошти, в якому розмірі та за який період дії договору, враховуючи наявність в матеріалах справи посилань на обставини стягнення третейським судом з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" на користь Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів міста Києва "Київавтошляхміст" заборгованості за договором №225/136 від 01.03.2009 року за періоди з 01.01.2013 року по 28.02.2014 року та з 01.03.2014 року по 30.06.2015 року.

Відповідно до положень статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23 березня 2012 року N 4 передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За змістом п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Так, за приписами ст.10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 роз'яснено, що за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Особа набуває права та несе обов'язки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог робить неможливим використання висновку експерта як доказу у справі. Тому не можуть розглядатись як висновок експерта і бути підставою для відмови у призначенні експертизи акти ревізії, калькуляції, інші висновки спеціалістів, навіть якщо вони надані на запит суду, адвоката, сторони. За необхідності з'ясування зазначених у таких документах обставин судом може бути призначена експертиза, яка буде вважатись первинною (п. 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23 березня 2012 року N 4).

Враховуючи те, що для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні даного спору необхідні спеціальні знання, господарський суд вважає доцільним призначити економічну експертизу, оскільки головними завданнями саме цієї експертизи є визначення документальної обґрунтованості нестачі або надлишку грошових коштів, періоду і місця їх утворення, а також розміру заподіяної матеріальної шкоди; правильності документального оформлення операцій прийому, зберігання, реалізації товарно-матеріальних цінностей і руху коштів.

Суд зазначає, що витрати, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи покладаються на позивача, а розмір сум, що підлягають сплаті експерту визначаються з урахуванням ставок та окладів, встановлених експертною установою.

Керуючись ст.ст. 41, 48, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 910/29473/15 судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київській незалежній судово-експертній установі (04050, м. Київ, вул. Пимоненка, буд. 5).

2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

2.1. Чи підтверджується документально платіж за надані в користування місця в мережевому каналі по Договору №225/136 від 01.03.2009 року з урахування рішення Київського міського територіального відділення антимонопольного комітету України №4/02-р/к від 20.03.2014 року та Методики розрахунку і порядок використання орендної плати за користування, прокладення телекомунікаційних мереж (кабелів телефонії, Інтернету, кабельного телебачення) з використанням підземних та наземних технічних засобів телекомунікацій (кабельних каналізацій, мостів, колекторів, тунелів метро, обладнання, станційній: та лінійних споруд, жилих та нежилих будинків) при створенні та подальшій експлуатації телекомунікаційних мереж», затвердженої Рішенням Київської міської ради від 22.01.2009 року №6/1061, за період з 01.03.2009 року по 31.12.2012 року?

2.2. Чи підтверджується документально платіж за надані в користування місця в мережевому каналі по Договору №225/136 від 01.03.2009 року при умові врахування рішення Київського міського територіального відділення антимонопольного комітету України №4/02-р/к від 20.03.2014 року та Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації №620 від 29.11.2012 року (набрало чинності з 01 січня 2013 року), за період з 01.01.2013 року по 17.02.2014 року.

2.3. Чи підтверджується документально платіж за надані в користування місця в мережевому каналі по Договору №225/136 від 01.03.2009 року при умові врахування Рішення Київського міського територіального відділення антимонопольного комітету України №4/02-р/к від 20.03.2014 року та Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації №861 від 30.12.2013 року, за період з 18.02.2014 року по 28.04.2015 року?

2.4. Чи підтверджується документально завищення платежів ТОВ «Телесистеми України» за Договором №225/136 від 01.03.2009 року, при умові врахування рішення Київського міського територіального відділення антимонопольного комітету України №4/02-р/к від 20.03.2014 року, Методики затвердженої рішенням Київської міської ради від 22.01.2009 року №6/1061, рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації №620 від 29.11.2012 року, №861 від 30.12.2013 року, за період 01.03.2009 року по 28.04.2015 року?

Надати відповіді на інші питання, які виникнуть в ході проведення експертизи.

3. Відповідно до статті 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Ухвалу та матеріали справи № 910/29473/15 надіслати Київській незалежній судово-експертній установі.

5. Зобов'язати сторони на вимогу експерта надати всі документи необхідні для проведення експертизи, технічну документацію та у разі необхідності забезпечити доступ до об'єкту дослідження.

6. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

Суддя Цюкало Ю.В.