14 березня 2017 року Справа № 913/1195/16
Провадження № 24/913/1195/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз", м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради, м. Брянка Луганської області
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
Орган оскарження Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 218 586 грн. 55 коп.
Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.
без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради про стягнення боргу за договором підряду від 25.10.2013 № 422 в сумі 218 586 грн. 55 коп.
Рішенням господарського суду Луганської області від 17.11.2016 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Управління житлово-комунального господарства Брянківської міської ради борг в сумі 218 586 грн. 55 коп., судовий збір в сумі 3 278 грн. 80 коп., всього 221 865 грн. 35 коп.

На виконання рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" видано наказ від 05.12.2016 про примусове виконання рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" 21.02.2017 (згідно поштового штемпеля) звернулось до господарського суду Луганської області відповідно до ст. 121-2 ГПК України зі скаргою від 20.02.2017 № б/н, яка ухвалою суду від 01.03.2017 залишена без розгляду у звязку з пропуском строку на подання скарги.

09.03.2017 (згідно поштового штемпеля) Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" вдруге звернулось до господарського суду Луганської області відповідно до ст. 121-2 ГПК України зі скаргою від 20.02.2017 № б/н, в якій просить:

- визнати дії ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області незаконними та такими, що порушують принципи обовязковості виконання судового рішення при виконанні наказу господарського суду Луганської області від 05.12.2016 № 913/1195/16;

- зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області виконати наказ господарського суду Луганської області від 05.12.2016 № 913/1195/16.

На обґрунтування вимог за скаргою позивач вказує, що на виконання рішення суду від 17.11.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" видано наказ від 05.12.2016 № 913/1195/16, який 30.01.2017 відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 предявлено до виконання до ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області. Листом від 09.02.2017 № 15-04/475 ОСОБА_1 управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області повернуто наказ позивачу без виконання з огляду на недотримання відповідачем п. 11 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, яким встановлено, що установи, які переміщені на контрольовану територію, відкривають рахунки в органах Казначейства за місцезнаходженням у порядку, встановленому законодавством.

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначено Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних установ, державного та місцевих бюджетів або бюджнтих установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок), передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У відповідності до п. 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві органом Казначейства визначені підпунктом 1 пункту 9 Порядку, а саме: виконавчий документ повертається стягувачеві у разі, коли не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; предявлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобовязання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки. Діючим законодавством не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документа як відсутність відкритих в органах казначейства відповідних рахунків боржника.

Крім того, органи Казначейства за правилами підпункту 2 пункту 4 Порядку вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку. Підпунктом 2 пункту 5 Порядку передбачено, що органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо розяснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів відповідно до пункту 15 Порядку можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав та свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання рішення суду є невідємною складовою права на судових захист, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення суперечить гарантіям держави.

Враховуючи викладене, у ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області були відсутні підстави до повернення предявленого в межах строку, у встановленому законом порядку та формі наказу суду без виконання. Наведене свідчить про незаконність дій ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.12.2016 № 913/1195/16.

Також одночасно з подачею скарги позивачем подано клопотання про відновлення пропущеного строку для подання скарги на дії ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

На обґрунтування клопотання про відновлення строку позивач вказує, що лист ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області від 09.02.2017 № 15-04/475 про повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.12.2016 № 913/1195/16 отримано позивачем 10.02.2017 безпосередньо в ОСОБА_1 управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області та в той же день зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції ТОВ "ВКФ "Промсоюз".

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області про повернення наказу від 05.12.2016 № 913/1195/16 без виконання отримано позивачем 10.02.2017, строк на подачу скарги спливає 24.02.2017. Первісно з відповідною скаргою позивач звернувся 21.02.2017, відповідно строк на подачу скарги пропущено не було. Ухвала суду від 01.03.2017 про залишення без розгляду скарги в апеляційному порядку не оскаржена.

Втім, вдруге стягувач звернувся з аналогічною скаргою 09.03.2017, тобто з пропуском визначеного ст. 121-2 ГПК України строку.

Враховуючи приписи ст. 55 Конституції України щодо гарантування права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також положення ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо права на справедливий суд і враховуючи незначний термін пропуску строку на оскарження, суд з огляду на положення ст. 53 ГПК України визнає поважними причини пропуску строку на оскарження та відновлює процесуальний строк на оскарження дій ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

Розглянувши скаргу, суд вважає необхідним прийняти її до розгляду і призначити до слухання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Відновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" процесуальний строк на подання скарги на дій ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

2.Cкаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Промсоюз" від 20.02.2017 № б/н на дії ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Луганській області прийняти до розгляду.

3.Розгляд скарги призначити до слухання на 04.04.2017 об 11 год. 00 хв.

4.Зобовязати позивача (стягувача) уточнити заявлені вимоги відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9, надати заперечення на пояснення відповідача та відзив Управління Державної казначейської служби України у Луганській області, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування заперечень, за наявності надати для огляду в судовому засіданні оригінал заяви про предявлення наказу до виконання, належним чином засвідчену копію до справи.

5.Зобовязати відповідача (боржника) надати пояснення на скаргу з доказами надіслання відповідачу, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування викладених доводів.

6.Зобовязати третю особу та орган оскарження Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області надати відзив на скаргу з доказами надіслання позивачу, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування викладених у відзиві доводів, надати для огляду в судовому засіданні оригінал заяви позивача про предявлення наказу від 05.12.2016 № 913/1195/16 до виконання, належним чином засвідчену копію до справи, надати пояснення щодо зясування відсутності у відповідача рахунків в органах Казначейства до відкриття виконавчого провадження, пояснення, яким органом повинен бути виконаний наказ суду, надати відомості щодо рахунків, відкритих відповідачу в ОСОБА_1 управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області: 1387, 1387, забезпечити участь компетентного представника для дачі пояснень з цих питань.

7.Представники учасників судового процесу повинні мати паспорт, довіреність (оригінал для огляду, копію для залучення в матеріали справи), а в необхідних випадках документ, що посвідчує службове становище.

Інформація про дату, час і місце судового засідання додатково розміщена на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Суддя О.В.Рябцева