ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року Справа № 904/8412/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 226 від 07.06.2016 року

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 року у справі № 904/8412/16

за позовом ОСОБА_2, м. Дніпро

до

відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", м. Дніпро

відповідача-2: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування державної реєстрації змін до статуту товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю " Осіріс-2005" та відповідача-2: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради (найменування відповідача-2 приведене у відповідність з його фактичним найменуванням) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", викладених в протоколі від 30.05.2016 року № 30/05/16; скасування державної реєстрації змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", що здійснена на підставі рішень загальних зборів учасників цього товариства, викладених в протоколі від 30.05.2016 року № 30/05/16.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 року у справі № 904/8412/16 (суддя Мартинюк С.В.) позов задоволено частково; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", викладені в протоколі від 30.05.2016 року № 30/05/16, а саме в частині розгляду питань 4,5,6,7 порядку денного: 4. Про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства; 5. Про затвердження нового складу учасників товариства; 6. Про затвердження змін до статуту товариства; 7. Про підписання нової редакції статуту товариства від імені товариства; скасовано державну реєстрацію змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", що здійснена на підставі рішення загальних зборів учасників цього товариства, викладених в протоколі від 30.05.2016 року № 30/05/16; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у сумі 1 378, 00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд на підставі встановлених обставин справи щодо проведення 30.05.2016 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", про проведення яких позивач була повідомлена належним чином, але не скористалась своїм правом прийняти участь у їх роботі та не була присутня на цих зборах; щодо прибуття для участі у загальних зборах товариства представника позивача - адвоката ОСОБА_3, який діяв на підставі укладеного з позивачем 03.06.2015 року договору про надання правової допомоги, однак якого не було допущено до участі у загальних зборах товариства з підстав відсутності у представника належним чином посвідченої довіреності на відповідне представництво інтересів позивача; щодо прийняття загальними зборами учасників товариства рішень про виключення позивача зі складу учасників товариства за порушення позивачем положень пунктів 5.3. та 9.1. статуту товариства, про затвердження нового складу учасників товариства з розподілом між ними часток у статутному капіталі товариства та, у зв'язку з наведеним, щодо державної реєстрації змін до статуту товариства, дійшов висновку про порушення прав позивача при проведенні загальних зборів учасників товариства (необґрунтована відмова представнику позивача в допуску до участі в загальних зборах учасників товариства) та про відсутність підстав для виключення позивача зі складу учасників товариства. Дослідивши поведінку позивача, що має правове значення, господарський суд дійшов до висновку, що в діях позивача не вбачається перешкоджання досягненню цілей товариства, як і не вбачається негативних наслідків для товариства та вірогідності їх настання. Вимоги позивача до відповідача-2 про скасування державної реєстрації змін до статуту товариства, що здійснена на підставі спірних рішень зборів учасників цього товариства, місцевим господарським судом задоволені як похідні вимоги від вимоги про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства, які суд задовольнив. В частині позовних вимог (щодо решти прийнятих зборами спірних рішень) судом відмовлено з тих підстав, що позивачем не обґрунтовано і не доведено, яким саме чином рішення зборів по першому, другому та третьому питанням порядку денного порушують права позивача; окрім того, позивачем не доведено, що у разі її участі у загальних зборах товариства по цим питанням було б прийняте інше рішення.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач-1 просить скасувати це рішення в частині про задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-1 зазначає, що місцевий господарський суд помилково визнав адвоката ОСОБА_3 повноважним представником позивача на загальних зборах учасників товариства, оскільки його повноваження не підтверджені ні належним чином завіреною довіреністю, ні повідомленням позивачем інших учасників товариства про призначення ОСОБА_3 своїм постійним або тимчасовим представником на загальних зборах учасників товариства. Також, відповідач-1 вважає, що суд неправильно встановив обставини справи та дійшов помилкових висновків, визнаючи відсутність підстав для виключення позивача зі складу учасників товариства. За доводами відповідача-1, він не оскаржував право будь-якої особи, у тому числі і позивача, на визнання позовних вимог по будь-яким справам. Однак, якщо визнання позовних вимог учасником товариства сприяє відчуженню майна цього товариства, то такі дії визнаються такими, що вчинені учасником товариства всупереч інтересам товариства. Саме дії позивача, яка погодилася з позовними вимогами, які фактично позбавляють товариство частини майна, а також бездіяльність позивача у вигляді неповідомлення інших учасників товариства про наявність спору про право власності на майно товариства, мали негативні наслідки для товариства, і, відповідно, були підставою для виключення позивача зі складу учасників товариства згідно з п. 9.1. статуту товариства та статтею 64 Закону України "Про господарські товариства". Що стосується встановлених місцевим господарським судом орендних правовідносин, то вони взагалі не мали місця; саме відповідач-1 був власником 100 % приміщень, які були предметом спору по цивільній справі № 175/3742/15-ц.

09.03.2017 року до початку судового засідання у даній справі, призначеного на вказану дату, від представника відповідача-1 Талан О.Л. до апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, неможливістю змінити повноважного представника та виконати вимоги ухвали апеляційного господарського суду про надання витребуваних документів.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив та дійшов правомірного висновку, що для участі у спірних загальних зборах прибув представник позивача - адвокат ОСОБА_5, який діяв на підставі укладеного з позивачем 03.06.2015 року договору про надання правової допомоги. За доводами позивача, цим договором визначено обов'язки та права адвоката у обсязі, достатньому для представництва адвокатом прав та інтересів позивача на спірних загальних зборах учасників товариства, у тому числі щодо голосування на зборах від імені позивача з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представникові. Разом з тим, представник позивача - адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі зазначеного договору, не був допущений до участі в загальних зборах товариства від 30.05.2016 року, а відмова у допуску адвоката, як представника позивача, до участі у загальних зборах товариства обґрунтована відповідачем-1 відсутністю у представника позивача належним чином посвідченої довіреності. Позивач вважає, що місцевий господарський суд правильно відхилив доводи відповідача-1 щодо відсутності у представника позивача відповідних повноважень на участь у спірних зборах та повноважень, пов'язаних з такою участю, оскільки правові норми Цивільного кодексу України щодо представництва (ст.ст. 237, 244) окремо визначають підстави представництва, а також можливий, але не виключний, механізм їх реалізації, зокрема такий, як довіреність; правові норми щодо представництва за довіреністю є диспозитивними, а не імперативними. Неправомірний не допуск відповідачем-1 представника позивача до участі в роботі загальних зборів учасників товариства, на думку позивача, спричинив порушення законного права позивача на участь в загальних зборах учасників товариства. Позивач вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення правильно та всебічно розглянув питання і щодо підстав виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства та дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності доводів відповідача-1 про перешкоджання ОСОБА_2 своїми діями здійсненню виробничої, торгівельної та іншої діяльності, передбаченої статутом товариства (п. 5.3.), щодо перешкоджання ОСОБА_2 своїми діями досягненню цілей товариства, як правомірно зазначив і про те, що в діях позивача не вбачається негативних наслідків для товариства та вірогідності їх настання. Разом з тим, позивач погоджується з оскаржуваним рішенням суду про відмову позивачу в задоволенні її вимог про визнання недійсними спірних рішень загальних зборів учасників товариства, прийнятих по першому, другому та третьому питанням порядку денного зборів, з підстав, наведених у рішенні суду.

28.02.2017 року до апеляційного господарського суду від представника позивача - адвоката ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, у яких представник позивача зазначив, що 03.06.2015 року між ним та громадянкою ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт (ОСОБА_2.) доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. В подальшому, адвокат ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 завдання на представництво її інтересів під час проведення позачергових загальних зборів учасників товариств, які мали б відбутись 30.05.2016 року, а саме: ТОВ "Осіріс-2005" - о 10:00 год., ТОВ "Еліксір" - о 11:00 год., ТОВ "Кортес" - о 12:00 год., ТОВ "Новація" - о 13:00 год., ТОВ "Екосвіт Ойл" - о 14:00 год., на яких, згідно із запропонованим порядком денним, буде розглянуто питання, зокрема, щодо умов викупу частки ОСОБА_2 у статутному капіталі товариств. Згідно з повідомленнями про скликання загальних зборів учасників зазначених товариств збори по всім п'яти підприємствам мали б відбутись за однією адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеродром, б. 144. Як зазначає представник позивача, саме за вказаною адресою він з'явився заздалегідь, а саме о 9:30 год., тобто на півгодини раніше, оскільки саме так було зазначено у всіх п'яти повідомленнях про скликання загальних зборів. За доводами представника позивача, його зустріли співробітники охорони, один з представників товариств на прізвище ОСОБА_6 і начальник служби безпеки ОСОБА_7, які повідомили представника про необхідність надання його повноважень. Представником позивача був наданий договір про надання правової допомоги, яким йому делеговано повноваження щодо представництва позивача на загальних зборах товариств з правом голосувати від імені позивача з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представнику. Також, представник позивача зазначив, що буде представляти інтереси позивача на загальних зборах усіх п'яти товариств. Відповідно до пояснень представника позивача, його було запрошено на територію підприємства в приміщення, в якому знаходилися інші учасники товариств, і повідомлено, що його не допускають до участі у загальних зборах учасників товариств з тих підстав, що повноваження даного представника, на думку відповідача-1, мали б підтверджуватися довіреністю, посвідченою нотаріально. Відносно договору про надання правової допомоги, який було надано на підтвердження наявності повноважень представника позивача, відповідачем-1 зазначено, що даний договір не є належним доказом наявності повноважень, що фактично унеможливлює допуск представника до участі у загальних зборах. Представник позивача посилається на ті обставини, що на його усне прохання зробити відповідну відмітку в протоколах загальних зборів учасників товариств про те, що його, як повноважного представника позивача не допущено до участі у зборах з вищенаведених підстав, йому усно було відмовлено. Як зазначає представник позивача, переконавшись у тому, що його в будь-якому випадку не буде допущено до участі у загальних зборах учасників вищевказаних товариств, він, у супроводі начальника служби безпеки, залишив приміщення. За наведеного, представник позивача вважає, що доводи відповідача-1 про те, що представник позивача ОСОБА_3 не з'явився на загальні збори учасників товариств, є необґрунтованими та не відповідають дійсності, не підтверджуються жодними доказами. Разом з тим, на думку представника позивача, факт його явки за адресою, що була визначена як місце проведення загальних зборів ряду наведених вище товариств, підтверджується, зокрема, преюдиціальними фактами, встановленими рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2016 року у справі № 904/5318/16.

Відповідач-2 у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце проведення судових засідань апеляційним господарським судом у даній справі відповідач-2 повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується повідомленнями про вручення відповідачу-2 рекомендованих поштових відправлень, якими цій особі направлені в копії відповідні ухвали апеляційного господарського суду (а.с. 153, 159, 183, 188, т. 1).

19.01.2017 року до апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач-2 повідомив, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" здійснено 30.05.2016 року на підставі документів, наданих уповноваженим представником юридичної особи, які відповідали вимогам ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Посилаючись на п. 3 ст. 35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", відповідач-2 зазначає, що відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідач-2 вважає, що державна реєстрація зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" здійснена у відповідності до вказаного Закону, та просить розглянути справу без участі представника відповідача-2 і прийняти рішення на розсуд суду.

Клопотання розглянути справу без участі представника відповідача-2 надійшло до апеляційного господарського суду від цієї особи і 21.02.2017 року.

За наведених обставин неявка в судові засідання апеляційного господарського суду повноважного представника відповідача-2 не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.12.2016 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., розгляд справи призначено у судове засідання на 24.01.2017 року.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Білецької Л.М., Чередка А.Є. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.01.2017 року); розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 28.02.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 року розгляд апеляційної скарги у даній справі відкладено у судове засідання на 09.03.2017 року.

У судовому засіданні 09.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" (далі - Товариство), затвердженого загальними зборами учасників Товариства, протокол загальних зборів № 1/2010 від 11.02.2010 року, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 15.02.2010 року (а.с. 221-235, т. 1), учасниками Товариства є:

ОСОБА_8 з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 10 850, 00 грн., що складає 35% статутного капіталу Товариства;

ОСОБА_9 з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 10 850, 00 грн., що складає 35% статутного капіталу Товариства;

ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі Товариства 9 300, 00 грн., що складає 30% статутного капіталу Товариства.

Статутний капітал Товариства складається із вартості вкладів його учасників та поділений на частки, пропорційні вкладам учасників. Для забезпечення діяльності учасниками Товариства формується статутний капітал у розмірі 31 000, 00 грн. (п.п. 3.1., 3.2. статуту).

13 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" та до Товариства з повідомленням про продаж частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 30% та запропонувала придбати належну їй частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 30%, вартість якої складає 1 000 000, 00 грн. (а.с. 9, т. 1).

20 квітня 2016 року (за доводами позивача) ОСОБА_2 отримала повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства та запропонований порядок денний цих зборів, які були призначені на 30.05.2016 року. До порядку денного загальних зборів учасників Товариства, який отримала позивач, було включено, серед інших, питання про доповідь ОСОБА_2 про умови продажу своєї частки у статутному капіталі Товариства - п. 2 порядку денного зборів (а.с. 10 (зворотна сторона), т. 1).

Відповідно до протоколу № 30/05/16 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" від 30 травня 2016 року у наведену дату відбулись загальні збори учасників Товариства (а.с. 17-20, т. 1).

Як зазначено у цьому протоколі зборів, на загальних зборах учасників Товариства були присутні його учасники: ОСОБА_8, частка якого у статутному капіталі Товариства складає 35% статутного капіталу, та ОСОБА_9, частка якого у статутному капіталі Товариства складає 35% статутного капіталу.

Відсутні на зборах: ОСОБА_2, частка якої у статутному капіталі Товариства складає 30% статутного капіталу.

Отже, за наведеного, на зборах Товариства були присутні учасники, розмір часток яких у статутному капіталі Товариства у сукупності становить 70% статутного капіталу Товариства. Враховуючи приписи частин першої та другої ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції на дату проведення спірних зборів, відповідно до яких загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів; установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними, а також положення п. 12.3. статуту Товариства (редакція від 15.02.2010 року), відповідно до яких збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш ніж 60 % голосів, збори учасників Товариства від 30.05.2016 року є повноважними.

Також, як зазначено у протоколі зборів, на зборах в якості запрошеної особи був присутній представник виконавчого органу Товариства ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності № 27/05-16 від 27 травня 2016 року.

Загальними зборами учасників Товариства від 30.05.2016 року розглянуто наступні питання порядку денного зборів:

1. Про обрання голови та секретаря зборів.

2. Доповідь представника виконавчого органу Товариства про фінансові результати роботи, боргові зобов'язання та участь учасників у роботі Товариства.

3. Доповідь учасника Товариства ОСОБА_8 про проблемні питання у роботі Товариства.

4. Про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства.

5. Про затвердження нового складу учасників Товариства.

6. Про затвердження змін до статуту Товариства.

7. Про підписання нової редакції статуту Товариства від імені Товариства.

Відповідно до наведеного порядку денного зборів загальними зборами учасників Товариства прийняті наступні рішення:

по першому питанню порядку денного: обрати головою зборів - ОСОБА_8 та секретарем зборів - ОСОБА_9;

по другому питанню порядку денного: перенести розгляд питання щодо затвердження звіту виконавчого органу Товариства на іншу дату;

по третьому питанню порядку денного: прийняти до відома доповідь ОСОБА_9 про проблемні питання у роботі Товариства;

по четвертому питанню порядку денного: виключити ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства та виплатити їй її внесок, що становить 30% та складає 9 300, 00 грн., а також виплатити їй вартість частини майна, пропорційно її внеску до статутного капіталу Товариства, сума якої буде встановлена за результатами аудиторського висновку на підтвердження балансу Товариства станом на 30.05.2016 року;

по п'ятому питанню порядку денного: сплатити Товариством частку самого Товариства в розмірі 30% від статутного капіталу, що складає 9 300, 00 грн.; затвердити новий склад учасників Товариства у кількісному складі трьох осіб та у наступному персональному складі: ОСОБА_8, частка якого у статутному капіталі Товариства становить 10 850, 00 грн., що складає 35% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_9, частка якого у статутному капіталі Товариства становить 10 850, 00 грн., що складає 35% статутного капіталу Товариства; Товариство з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", частка якого у статутному капіталі Товариства становить 9 300, 00 грн., що складає 30% статутного капіталу Товариства;

по шостому питанню порядку денного: доручити директору Товариства забезпечити реєстрацію змін до статуту у відповідних органах;

по сьомому питанню порядку денного: доручити директору Товариства підписати нову редакцію статуту Товариства від імені Товариства.

Усі рішення загальних зборів учасників Товариства з наведених вище питань порядку денного прийняті голосами "ЗА" - 70%, "Проти" - 0%.

Протокол зборів підписано головою та секретарем зборів.

На підставі прийнятих зборами рішень, оформлених протоколом № 30/05/16 від 30.05.2016 року, у цю ж дату проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005"; відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, складеного станом на 02.06.2016 року (а.с. 15-16, т. 1), ОСОБА_2 не значиться у складі учасників Товариства; статут Товариства у новій редакції - а.с. 206-220, т. 1.

Враховуючи положення статті 59 Закону України "Про господарські товариства", рішення загальних зборів учасників Товариства з питань порядку денного зборів є прийнятими достатньою кількістю голосів, необхідною для їх прийняття.

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 116 Цивільного кодексу України, стаття 10 Закону України "Про господарські товариства" встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Право учасників Товариства брати участь в управлінні справами Товариства визначено пунктом 5.1. статті 5 статуту Товариства (редакція від 15.02.2010 року).

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є збори учасників Товариства (п. 12.1. ст. 12 статуту Товариства (редакція від 15.02.2010 року)).

Стаття 145 Цивільного кодексу України передбачає, що черговість та порядок скликання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю встановлюються статутом товариства та законом.

Згідно зі статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Також, відповідно до наведеної правової норми про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно з положеннями статті 58 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Статут Товариства у редакції станом на 30.05.2016 року (дата проведення зборів, рішення яких оспорюються у даній справі) не містить особливостей скликання та проведення зборів учасників/загальних зборів учасників Товариства, відмінних від наведених вище положень законодавства.

Відповідно до визначеного статутом Товариства (редакція від 15.02.2010 року) способу повідомлення учасників Товариства про проведення зборів Товариства: про проведення загальних зборів учасники Товариства повідомляються письмово особисто письмовим повідомленням, яке повинно містити інформацію з зазначенням дати, часу, місця проведення зборів та порядку денного.

В матеріалах справи наявне повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства на 30.05.2016 року з зазначенням місця та часу їх проведення, порядку денного зборів (додаток до повідомлення) (а.с. 10 (у тому числі зворотна сторона), т. 1).

Повідомлення підписано директором Товариства (виконавчий орган Товариства відповідно до статуту Товариства в редакції від 15.02.2010 року).

Обставини отримання повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства на 30.05.2016 року та порядку денного цих зборів позивачем не заперечуються.

Отже, Товариство при повідомленні учасників про проведення спірних загальних зборів Товариства дотрималось щодо позивача вимог Закону України "Про господарські товариства" та статуту Товариства.

Як вбачається зі змісту протоколу № 30/05/16 загальних зборів учасників Товариства від 30.05.2016 року, позивач не приймала участі в зазначених загальних зборах учасників Товариства.

Позивач посилається на ті обставини, що для участі у загальних зборах учасників Товариства від 30.05.2016 року прибув представник позивача - адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі укладеного з позивачем 03 червня 2015 року договору про надання правової допомоги (а.с. 107-110, т. 1); ордер серія № 14201 від 30.05.2016 року (а.с. 111, т. 1).

Вказаним договором визначено повноваження адвоката ОСОБА_3, зокрема, абзацом третім пункту 2.1.4. договору передбачено, що адвокат ОСОБА_3 представляє інтереси клієнта в усіх суб'єктах господарювання - юридичних особах з усіх без винятку питань, пов'язаних із захистом клієнта, має право одноосібно, без згоди позивача за власним розсудом приймати будь-які рішення, що стосуються позивача як учасника/засновника Товариства, щодо управління та розпорядження часткою позивача у статутному капіталі ТОВ; вести від імені позивача переговори на відомих йому умовах та здійснювати керівництво справами позивача в Товаристві; представляти інтереси позивача на загальних зборах Товариства, голосувати від імені позивача з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представникові; одержувати будь-які документи та розписуватись від імені клієнта в будь-яких документах, зокрема, статутах, протоколах зборів, інформаційних листах та повідомленнях, інші.

Разом з тим, представник позивача - адвокат ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2015 року, не був допущений до участі в загальних зборах учасників Товариства 30.05.2016 року як представник позивача.

Відповідно до наданого відповідачем-1 до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву та додаткових пояснень (а.с. 46-51, 94-96, т. 1), змісту апеляційної скарги відповідач-1 не заперечує той факт, що ОСОБА_3 30.05.2016 року з'явився за адресою, де мали відбутись загальні збори учасників відповідача-1, представився представником позивача. Проте, оскільки представник позивача не надав нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів позивача на зборах учасників Товариства, а надав договір про надання правової допомоги, справжність підпису позивача на якому відповідач-1 не мав можливості ідентифікувати, справжність підпису позивача на договорі не була нотаріально посвідчена, його не було допущено до участі у зборах в якості представника позивача.

Однак, у судовому засіданні під час розгляду справи в апеляційному господарському суді представник відповідача-1 зазначив, що ОСОБА_3 30.05.2016 року не з'явився своєчасно на вказані збори.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду критично ставиться до вказаних доводів відповідача-1 з урахуванням тих обставин, що відповідач-1 став на них посилатися лише у суді апеляційної інстанції, окрім того, обставини явки ОСОБА_3 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеропорт, буд. 144, для участі у загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліксір" (учасниками цього товариства також є ОСОБА_8 та ОСОБА_9), які призначені на 30.05.2016 року, та не допуску на підставі вказаного договору про надання правової допомоги, встановлені судами у справі № 904/5318/16, а спірні збори, рішення прийняті якими оспорюються у даній справі, також проводилися за вищевказаною адресою та в ту ж дату.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача-1 щодо відсутності повноважень у адвоката ОСОБА_3 на представництво інтересів позивача на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" від 30.05.2016 року та погоджуються з висновком місцевого господарського суду про наявність у адвоката ОСОБА_3 таких повноважень на підставі вказаного договору про надання правової допомоги, що підтверджується його змістом та суттю наданих повноважень; ОСОБА_3 надано право на представництво інтересів позивача у будь-якому товаристві, у тому числі на загальних зборах товариства, учасником/засновником якого є позивач.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Отже, учасники (акціонери) можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Зазначене відповідає також роз'ясненням, наведеним у пункті 2.23. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Відповідно до частини першої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України).

Відтак, наведені правові норми окремо визначають підстави представництва, а також можливий, але не виключний, механізм їх реалізації, такий, як довіреність. Тобто, правові норми щодо представництва за довіреністю є диспозитивними, а не імперативними.

Відповідно до п. 4) частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено підстави для здійснення адвокатської діяльності.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Адвокат ОСОБА_3 не мав нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 на загальних зборах учасників Товариства від 30.05.2016 року, однак за наявності договору про надання правової допомоги, який визначає перелік повноважень адвоката, у тому числі право представляти інтереси позивача на загальних зборах Товариства, голосувати від імені позивача з будь-яких питань, що з цим пов'язані та попередньо відомі представникові, відповідач-1 необґрунтовано не допустив його, як представника позивача, до участі у загальних зборах учасників Товариства 30.05.2016 року.

Вказане призвело до порушення корпоративних прав позивача на участь в управлінні Товариством.

Частиною третьою статті 100 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Аналогічні положення щодо підстав виключення учасника з Товариства, кількості голосів учасників для прийняття рішення про виключення учасника з Товариства містить статут Товариства (стаття 9) в редакції на дату прийняття зборами Товариства спірних рішень.

Разом з тим, відповідно до п. 9.3. статті 9 статуту Товариства питання про виключення учасника розглядається за його присутності. При неявці учасника без поважних причин або з невідомих причин питання про його виключення може вирішуватися за його відсутності.

Неправомірно не допустивши представника позивача - адвоката ОСОБА_3 до участі у загальних зборах учасників Товариства від 30.05.2016 року, Товариством було допущено порушення наведених вище положень статуту Товариства та безпідставно вирішено питання про виключення позивача з учасників Товариства за відсутності на зборах позивача (її представника).

Обов'язки учасників господарського товариства визначає стаття 11 Закону України "Про господарські товариства". Учасники товариства зобов'язані: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Такі ж обов'язки учасника господарського товариства передбачає ст. 117 Цивільного кодексу України.

За наведеними правовими нормами перелік обов'язків учасника господарського товариства, передбачений ними, не є вичерпним. Учасник господарського товариства може мати і інші обов'язки, зокрема, встановлені установчим документом товариства.

Відповідно до пункту 5.3. статті 5 статуту Товариства в редакції на відповідну дату учасники Товариства зобов'язані: додержуватися дійсного статуту Товариства; виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління Товариства; виконувати свої зобов'язання перед Товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими дійсним статутом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Товариства; нести інші обов'язки, які передбачені законодавством України.

Учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежно виконує свої обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключений з Товариства рішенням зборів учасників, при прийнятті якого учасник Товариства (його представник) участі в голосуванні не приймає (п. 9.1. ст. 9 статуту у відповідній редакції).

У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Зазначене узгоджується з роз'ясненнями, наведеними у пункті 4.24. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Як вбачається зі змісту протоколу № 30/05/16 загальних зборів учасників Товариства від 30.05.2016 року:

при розгляді третього питання порядку денного зборів була заслухана доповідь учасника Товариства ОСОБА_9 про проблемні питання у роботі Товариства, який зазначив про незаконне відчуження майна Товариства (власника приміщень, орендованих Товариством) представниками ОСОБА_2, внаслідок чого виникла загроза блокування роботи Товариства та відповідного зниження рентабельності; про систематичне ухилення ОСОБА_2 від участі в управлінні Товариством;

при розгляді четвертого питання порядку денного зборів була заслухана доповідь учасника Товариства ОСОБА_8 про виключення ОСОБА_2 з числа учасників Товариства за систематичне порушення статуту Товариства, зокрема п. 5.3. Так, зокрема, ОСОБА_2 повідомила Інтернет виданню "Дніпроград" конфіденційну інформацію про угоду з охоронною фірмою "Борисфен", чим скомпрометувала систему безпеки підприємства. Окрім того, ОСОБА_2 шляхом змови з посадовими особами Товариства та надання суду брехливої інформації, без відома решти учасників Товариства, незаконно зареєструвала право власності на 30 % приміщень виробничого комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеродром, б. 144, на ім'я своєї невістки ОСОБА_10. Також, як з'ясувалось в результаті службової перевірки, проведеної службою безпеки Товариства, ОСОБА_2 є підставною особою, через яку підприємством намагався керувати її син - ОСОБА_11. Означені дії направлені на укриття реальних мотивів участі ОСОБА_2 у організації Товариства та ухилення від відповідальності за протиправні дії відносно Товариства. Це підтверджується зокрема тим фактом, що ОСОБА_2 жодним чином не приймала участі в управлінні Товариством, а всі дії представників ОСОБА_2 були направлені на компрометацію Товариства та розповсюдження конфіденційної інформації Товариства. На думку ОСОБА_8 подібні протиправні дії підпадають під ознаки п. 9.1. статуту та роблять неможливим подальшу участь ОСОБА_2 у складі учасників Товариства.

Проте, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для виключення позивача зі складу учасників Товариства у зв'язку з наведеними у протоколі зборів підставами.

Наявність родинних зв'язків позивача та ОСОБА_11, представництво позивача означеною особою не суперечать законодавству та статуту відповідача-1, не свідчать про перешкоджання позивачем своїми діями досягненню цілей Товариства.

Стаття 10 Закону України "Про господарські товариства" та стаття 116 Цивільного кодексу України участь в управлінні господарським товариством у порядку, визначеному в установчому документі товариства та законі, яка реалізується, зокрема, шляхом участі у загальних зборах учасників господарського товариства, визначають як право, а не обов'язок учасника господарського товариства.

Право, реалізація якого залежить від власного волевиявлення учасника господарського товариства, не може бути одночасно і обов'язком.

Прийняття особистої участі в управлінні справами господарського товариства є правом його учасника, а не обов'язком.

Твердження відповідача-1, що ОСОБА_2 була підставною особою у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", спростовуються даними, які містяться щодо означеного Товариства у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.05.2016 року. Згідно цього Витягу кінцевим бенефіціарним власником (контролером), серед інших, зазначена саме ОСОБА_2 (а.с. 13-14, т. 1).

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина перша статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відносно посилання на наявність спору про право власності на 30% приміщень виробничого комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеродром (Аеропорт), буд. 144, та визнання рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 175/3742/15-ц (а.с. 52-59, 97-105, т. 1) за ОСОБА_10 права власності на 30/100 частини об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеропорт, 144; виділення у натурі ОСОБА_10 30/100 частини цього об'єкта нерухомого майна (в подальшому рішення скасовано), апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Позовні вимоги у цивільній справі № 175/3742/15-ц ОСОБА_10 мотивовані тими обставинами (а.с. 70-76, т. 1), що ОСОБА_10 з 04 червня 2004 року перебувала в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11; з 15 червня 2006 року по 26 грудня 2011 року шлюбні відносини фактично були припинені. Відповідач у цій цивільній справі - ОСОБА_11 був співзасновником ТОВ "Осіріс-2005", йому належало 30/100 частини у статутному капіталі цього товариства. Як стверджувала позивач у позовній заяві у вказаній цивільній справі, на початку березня 2009 року чоловік повідомив її про намір придбати з прилюдних торгів нежитлове приміщення ("Казарму") для розширення бізнесу, зазначив, що відповідно до його частки в статутному фонді товариства він повинен при укладенні договору купівлі-продажу внести 200 000, 00 грн., яких у нього та у його матері, ОСОБА_2, не було; позивач запропонувала надати ці кошти, якщо буде власницею 30/100 частини будівлі, яка мала бути придбана з прилюдних торгів. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дійшли згоди щодо придбання нежитлового приміщення. В день проведення прилюдних торгів, за результатами яких було набуте вищезазначене майно, ОСОБА_10 у зв'язку з сімейними обставинами не мала змоги брати участь у торгах і повністю покладалась в цьому на свого чоловіка, передавши йому кошти у сумі 200 000, 00 грн., копію свого паспорту та заяву про участь в торгах, а чоловік на вимогу дружини написав відповідну розписку. В цей же день чоловік привіз для підписання ОСОБА_10 протокол прилюдних торгів, в якому переможцями та покупцями були зазначені: 30/100 частин Казарми - позивач (ОСОБА_10 та 70/100 частин Казарми TOB "Осіріс-2005" в особі його директора. В подальшому позивач не мала жодного сумніву, що є власницею вищезазначеного майна; більш того, надавала кошти чоловіку на ремонт та реконструкцію Казарми. І тільки на початку жовтня 2012 року, отримавши рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2012 року та звернувшись за реєстрацією за собою права власності на майно на підставі цього рішення, державний реєстратор повідомив, що 30/100 частин Казарми за позивачем (ОСОБА_10 ніколи не було зареєстровано. Відносини у сім'ї з відповідачем (ОСОБА_2.) погіршились. 15 березня 2013 року ОСОБА_10 уклала зі своїм чоловіком шлюбний договір, чоловік пообіцяв переоформити на ОСОБА_10 30/100 частин нежитлової будівлі. В подальшому позивач дізналась, що відповідач свою частку в статутному фонді ТОВ "Осіріс-2005" у 2010 році переоформив на свою матір ОСОБА_2 щоб ускладнити в майбутньому захист позивачем майнових прав, коли позивач довідається, що замість неї покупцем її частки зазначено TOB "Осіріс-2005". Також, ОСОБА_10 зазначала, що відповідач розповів їй про здійснення разом з друзями-співзасновниками TOB "Осіріс-2005" перепродажу Казарми двічі (було укладено договори купівлі-продажу Казарми від 02.06.2009 року та від 09.07.2009 року на підконтрольні їм фірми) щоб уникнути повернення позивачу майна. Після примирення з чоловіком та прийняття Кіровським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 12.09.2012 року про поділ між позивачем та відповідачем майна, відповідач разом з іншими засновниками ТОВ "Осіріс-2005" знову вирішили повернути Казарму назад у власність TOB "Осіріс-2005" - рішенням господарського суду Дніпропетровської області договори купівлі-продажу Казарми від 02.06.2009 року та від 09.07.2009 року були визнані недійсними та Казарму знову було повернуто у власність TOB "Осіріс-2005". Після реконструкції Казарми попередні правовстановлюючі документи на неї були погашені та 24.05.2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області на неї видане нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 3902897) з новою назвою об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи. Вважаючи, що вищезазначені договори купівлі-продажу є удаваними правочинами в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем, позивач і просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Отже, незважаючи на ті обставини, що ОСОБА_2 є відповідачем по цивільній справі № 175/3742/15-ц, спірне майно ніколи не було зареєстровано за ОСОБА_2, його власником вона не була, не вчиняла дій щодо його набуття чи відчуження.

Подання в межах цивільної справи заяви, якою ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог у справі № 175/3742/15-ц (а.с. 77, т. 1), є процесуальним правом учасника процесу та з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_2 не є власником спірного майна (не може ним розпоряджатися) та не набула його, не свідчить про направленість її дій на перешкоджання роботі Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", яке є власником цього майна (а.с. 83-85, т. 1).

З урахуванням викладеного, доводи Товариства про неповідомлення позивачем відповідача-1 про наявність спору про власність щодо 30/100 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеропорт, буд. 144, не приймаються судом до уваги, оскільки і ОСОБА_2, і Товариство були учасниками справи, при цьому в однаковому процесуальному становищі - як відповідачі, в результаті прийняття судового рішення ОСОБА_2 не набула жодного майна.

Наявність вказаного спору не свідчить про направленість дій позивача проти майнових інтересів Товариства відповідача-1.

Окрім того, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.08.2016 року у справі № 175/3742/15-ц (а.с. 60-69, т. 1) рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року скасоване та прийнято нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про господарські товариства", ст. 117 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства зобов'язані, зокрема, не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Аналогічні положення закріплені у пункті 5.3. статті 5 статуту Товариства у редакції на відповідну дату.

За визначенням, наведеним у ст. 21 Закону України "Про інформацію", конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Згідно з положеннями статті 505 Цивільного кодексу України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" локального нормативного акта, який би визначав перелік інформації, що становить конфіденційну інформацію чи комерційну таємницю та відображав порядок її використання, зберігання та поширення, а також відповідальність працівників за її несанкціоноване розповсюдження (положення про комерційну таємницю тощо). За вказаного, апеляційний господарський суд не вбачає підстав дійти висновку, що інформація (укладена угода з охороною фірмою "Борисфен"), на обставини розголошення якої посилається відповідач-1, відноситься до конфіденційної інформації Товариства чи є його комерційною таємницею; відповідач-1 не надав до матеріалів справи і доказів розголошення цієї інформації позивачем, посилаючись на повідомлення цієї інформації Інтернет виданню "Дніпроград" (публікацію, розміщення статті, оголошення тощо).

Пояснення працівників відповідача-1 (колишніх працівників) (а.с. 82, т. 1), обставини проведення внутрішнього розслідування на підприємстві (докази проведення якого та його результати до матеріалів справи не надані) не є належними доказами для підтвердження вказаних обставин.

Дослідивши поведінку позивача, що має правове значення, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що в діях позивача не вбачається перешкоджання досягненню цілей Товариства, як і не вбачається негативних наслідків та вірогідності їх настання для Товариства, доказів понесення відповідачем-1 збитків у зв'язку з неправомірною поведінкою позивача, а також невиконання позивачем, як учасником Товариства, своїх обов'язків.

Відтак, доводи відповідача-1, що дії ОСОБА_2 перешкоджали здійсненню виробничої, торгівельної та іншої діяльності відповідача-1, передбаченої статутом, є безпідставними.

За встановлених обставин справи, наведених положень законодавства, апеляційний господарський суд вбачає порушення прав позивача при проведенні загальних зборів учасників Товариства у зв'язку з необґрунтованою відмовою представнику позивача в допуску до участі в загальних зборах учасників Товариства, а також відсутність підстав для виключення позивача із складу учасників Товариства, що порушує право позивача бути учасником Товариства та інші права щодо Товариства, пов'язані з участю в Товаристві, визначені як чинним законодавством, так і статутом Товариства.

З огляду на зазначене вище, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення заявлених позивачем вимог у частині визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", викладених в протоколі від 30.05.2016 року №30/05/16, щодо четвертого, п'ятого, шостого та сьомого питань порядку денного зборів, та відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними рішень, прийнятих цими зборами з решти питань порядку денного (перше-третє), оскільки позивачем не обґрунтовано і не доведено, яким саме чином вказані рішення (по 1-3 питанням порядку денного) порушують права позивача.

Також, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005", що здійснена на підставі рішень загальних зборів учасників цього Товариства, викладених в протоколі від 30.05.2016 року №30/05/16, оскільки ці вимоги є похідними від попередньої вимоги про визнання недійсним рішення зборів, яким ця редакція статуту затверджувалась.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача-1, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 ГПК України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, та підстав для задоволення апеляційної скарги.

Не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача-1 про відкладення розгляду справи у зв'язку з наступним.

Суд не обмежував відповідача-1 колом представників щодо явки в судове засідання для належного представництва його інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, Талан О.Л. є не єдиним повноважним представником відповідача-1. Так, за матеріалами справи, відповідні повноваження на представництво інтересів відповідача-1 в господарських судах при веденні справ з усіма правами, наданими законодавством позивачу (заявнику), відповідачу і третій особі; в апеляційному суді при оскарженні рішень судів першої інстанції має і Чікіньов Д.М. (довіреність № б/н від 11.05.2016 року (а.с. 175, т. 1), яка видана терміном на три роки і дійсна до 11.05.2019 року). Саме вказана особа представляла відповідача-1 у першому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції (24.01.2017 року), призначеному для розгляду апеляційної скарги, та протягом усього часу слухання справи у суді першої інстанції.

Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України). Наведене узгоджується з положеннями п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвалою від 28.02.2017 року апеляційний господарський суд витребував у відповідача-1 ряд документів, необхідних для вирішення спору, встановивши строк подачі цих документів до 06.03.2017 року. Однак, ні в строк до 06.03.2017 року (до дати хвороби представника), ні до дати судового засідання (іншим представником) не надані витребувані судом документи, причини невиконання вимог суду у визначений ним строк - до 06.03.2017 року (до дати хвороби одного з представників) відповідач-1 не повідомив.

Частина витребуваних документів (копії статутів Товариства) була подана представником позивача.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (п. 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Осіріс-2005" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 року у справі № 904/8412/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 року у справі № 904/8412/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 14.03.2017 року

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко