ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 Справа № 905/3567/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомОбласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа»
доУправління комунальної власності Мирноградської міської ради
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) Мирноградська міська рада 2) Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника»
провизнання укладеним договору про закупівлю теплової енергії

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1- представники за довіреністю
від відповідачаОСОБА_2- начальник
від третьої особи-1ОСОБА_3 - представники за довіреністю
від третьої особи-2не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» до Управління комунальної власності Мирноградської міської ради про визнання укладеним договору про закупівлю теплової енергії №3 від 22.11.2016 з додатками 1,2,3,4,5 до цього договору на умовах поданого позивачем проекту.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.01.2017 залучено до участі у справі Мирноградську міську раду та Комунальне підприємство «Службу єдиного замовника» третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на обовязковість, в силу закону, укладання договору на постачання теплової енергії, однак відповідач ухиляється від підписання проекту Договору №3 від 22.11.2016 з додатками 1,2,3,4,5 до цього договору про закупівлю теплової енергії на опалення нежитлового приміщення у будинку №1 квартал 40 в м. Мирноград.

Відповідач проти позову заперечує та вважає, що відповідно до рішення Димитровської міської ради від 22.06.2002 №ІУ/4-3 «Про передачу обєктів права власності з балансу підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради» з балансу підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради на баланс Комунального підприємства «Служб єдиного замовника» був переданий житловий фонд, у тому числі вбудовані приміщення в житлових будинках. У звязку з чим відповідач вважає, що Управління комунальної власності Мирноградської міської ради не має в оперативному управлінні житлового фонду, в тому числі вбудованих приміщень в житлових будинках, не є управителем житлового фонду та як наслідком, не є споживачем послуг теплопостачання по даним приміщенням.

Третьою особою-1 подано письмові пояснення, в яких повідомлено, що відповідно до рішення Димитровської міської ради від 22.06.2002 №ІУ/4-3 «Про передачу обєктів права власності з балансу підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради» з балансу підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради на баланс комунального підприємства «Служба єдиного замовника» був переданий житловий фонд, тому спірне нежитлове приміщення площею 74,7 кв.м, яке знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку №1 кварталу 40 міста Мирноград, щодо якого позивач просить визнати укладеним договір на постачання теплової енергії, перебуває на балансі КП «Служба єдиного замовника».

Третя особа-2 в письмових поясненнях зазначила, що будинок №1, кварталу №40, м. Мирноград, в якому знаходиться спірне нежитлове приміщення, станом на 01.01.2017, перебуває на балансі Комунального підприємства «Служба єдиного замовника», як житловий будинок, згідно рішення Димитровської міської ради №ІУ/4-3 від 22.06.2002, управляє будинком №1 приватне підприємство «Домінант-Сервіс», згідно рішення Димитровської міської ради №V/50-10 від 09.12.2009 «Про передачу функцій з управління».

Крім того, в поданих письмових поясненнях Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» просить суд розглядати справу без їх участі.

Вказане клопотання третьої особи-2 судом задоволено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порядок укладання договорів визначений ст.ст. 179-188 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. ч. 3, 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно по п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване постачання гарячої води, централізоване опалення є одним із видів комунальних послуг.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) (ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За таких обставин, для суб'єктів, які користуються тепловою енергією, є обов'язковим укладення відповідного договору із виробником таких послуг.

Згідно ліцензії Серії АЕ №642507, виданої 31.03.2015 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є теплопостачальною організацією.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до ч. 4 ст.181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 5 ст.181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Супровідним листом №05-242 від 23.11.2016 позивач направив на адресу відповідача проект Договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти №3 від 22.11.2016 на 6 сторінках з додатками №1,2,3,4,5 за адресою м. Мирноград, Квартал 40, буд. 1, загальною площею 74,7 м. кв. з карткою контрагента в двох екземплярах з проханням розглянути та оформити у встановленому законом порядку.

Вказаний лист отримано відповідачем 24.11.2016, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Управління комунальної власності Мирноградської міської ради який міститься на листі.

Як свідчать матеріали справи відповіді щодо пропозиції позивача стосовно укладення договору відповідачем не надано.

Оскільки відповідачем не було повернуто на адресу позивача примірник підписаного Договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти №3 від 22.11.2016 на 6 сторінках з додатками №1,2,3,4,5, позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору укладеним.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Оцінюючи подані сторонами докази, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Додатку №4 до проекту Договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти №3 від 22.11.2016, що надсилався відповідачу, обєктом теплопостачання, на який позивач пропонує укласти договір є приміщення опалювальною площею 74,7 кв.м, що розташовано за адресою: м. Мирноград, Квартал 40, буд. 1.

Відповідно до п. 1 рішення Димитровської (на даний час Мирноградської) міської ради №ІУ/4-3 від 22.06.2002 «Про передачу обєктів права комунальної власності з балансу Підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради» вирішено підприємству житлово-комунального господарства Димитровської міської ради безоплатно передати обєкти права комунальної власності, що знаходяться на його балансі, на баланс:

1.1 Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» для управляння, контролю за якістю послуг, що надаються споживачам, та концентрації всіх грошових коштів, що надходять на розрахунковий рахунок від споживачів за житлово-комунальні послуги, платежів бюджету на покриття збитків постачальникам житлово-комунальних послуг за регульованими тарифами, субсидій та пільг з подальшим перерахунком даних коштів на розрахунковий рахунок постачальника послуг з урахуванням якості та кількості наданих послуг, а також збору платежів від споживачів за вказані послуги (Додаток 1).

На виконання рішення Димитровської міської ради №ІУ/4-3 від 22.06.2002 Підприємством житлово-комунального господарства, Управлінням комунальної власності м. Димитрова та Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» складено та підписано акти від 10.07.2002 та 31.07.2002 прийому-передачі основних засобів Підприємства житлово-комунального господарства на баланс Управління комунальної власності м. Димитрова з подальшою передачею Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника», у тому числі, житловий фонд у кількості - 761 будинок.

У переліку відомості передачі житлового фонду з балансу ПЖКГ Димитровської міської ради на баланс Управління комунальної власності з подальшою передачею КП «Служба єдиного замовника», за номером 313 значиться житловий будинок 1 квартал 40.

Рішенням Димитровської міської ради «Про внесення змін до Реєстру нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Димитров» №VI/105-11 від 12.08.2015 внесено зміни до Реєстру нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Димитров, затвердженого рішенням міської ради від 13.03.2013 № УІ/53-10 «Про визнання комунальною власністю нерухоме майно», виклавши його в новій редакції.

З Додатку до рішення міської ради від 12.08.2015 № VI/105-11 «Реєстр нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Димитров» вбачається, що вбудовані нежитлові приміщення в житлових будинках, зокрема, вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Донецька обл., м. Димитров, Квартал « 40», буд. №1, площею 74,7 кв.в, перебуває в господарському віданні КП «Служба єдиного замовника» (позиція 208).

Мирноградська міська рада у поданих суду 06.03.2017 письмових поясненнях зазначає, що згідно рішення Димитровської (на даний час Мирноградської) міської ради №ІУ/4-3 від 22.06.2002 «Про передачу обєктів права комунальної власності з балансу Підприємства житлово-комунального господарства Димитровської міської ради» нежитлове приміщення площею 74,7 кв.м, яке знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку №1 кварталу 40 міста Мирноград, щодо якого позивач просить визнати укладеним договір на постачання теплової енергії, перебуває на балансі КП «Служба єдиного замовника».

Рішенням Димитровської міської ради «Про передачу функцій з управління» №V/50-10 від 09.12.2009 з метою покращення обслуговування житлового фонду і надання послуг населенню, субєктам підприємницької діяльності, які орендують нежитлові приміщення в житловому фонді, або яким ці приміщення належать на правах власності, вирішено передати з 01.01.2010 функції з управління житловими будинками у кількості 435 будинків, у тому числі будинок 1 кварталу 40 м. Димитров (додаток 2 до рішення), ПП «Домінант-Сервіс».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що одним з основних обовязків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном.

Власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач укладає договори на надання житлово-комунальних послуг.

Як свідчать матеріали справи нежитлове приміщення площею 74,7 м. кв, яке знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку №1 кварталу 40 м. Мирноград, що є обєктом теплопостачання згідно запропонованого позивачем проекту договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти №3, перебуває на балансі Комунального підприємства «Служба єдиного замовника».

З огляду на викладене, Управління комунальної власності Мирноградської міської ради не є споживачем житлово-комунальних послуг (централізованого опалення) у нежитловому приміщенні площею 74,7 м. кв, яке знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку №1 кварталу 40 м. Мирноград, а тому не зобовязано укласти із підприємством, що надає відповідні послуги (позивачем) договір про постачання теплової енергії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві України, не доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

У звязку з відмовою у позові, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.03.2017

Суддя М.В. Сажнева