УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви в частині

22.03.2017Справа № 910/4530/17

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТЕЙЛ-ТОРГ"; 2) ОСОБА_1

про стягнення 23569,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги указаного позову про стягнення позивачем з відповідачів на підставі договорів кредиту № 502207 від 08.02.2016 та поруки № 502207/1 від 08.02.2016 суми заборгованості по кредиту та нарахованим за користування ним відсоткам.

Частинами 1 та 2 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Стаття ст. 12 ГК України визначає перелік спорів, які підвідомчі господарським судам.

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження в разі, якщо склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

За загальним правилом господарські суди розглядають справи у спорах за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України, як то корпоративні та/або приватизаційні спори, подача заяви як кредитором коли порушено провадження у справі про банкрутство щодо боржника або позову про включення вимог кредитора до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів при виведенні банку з ринку у порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів юридичних осіб".

Проте як убачається із позовної заяви, спір про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками з боржника та поручителя не підпадає під чітко передбачений законом перелік господарських спорів, у яких відповідач, як фізична особа, може примати участь у господарському процесі.

Таким чином даний позов, заявлений до відповідачів, одним з яких є фізична особа, не підлягає розгляду в господарських судах України, і у прийнятті позовної заяви суд відмовляє на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ст. 62 ГПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити. Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків