номер провадження справи 32/20/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 Справа № 908/276/17

за позовом Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, (юридична адреса: 72307, АДРЕСА_1, поштова адреса: 69032, АДРЕСА_3)

до відповідача Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, (72318, АДРЕСА_2)

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_4, довіреність № 1798 від 02.11.2016р.

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 про повернення майна та стягнення пені 328 грн. 05коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/276/17, судове засідання призначено на 15.03.2017 р.

15.03.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2014р. між Субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (далі-позивач) та Субєктом підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 (далі-відповідач) укладено договір позички майна № 42 від 07.08.2014р. (далі за текстом - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, позикодавець бере на себе зобов'язання передати в безоплатне тимчасове користування користувачу кеги 50 л. в кількості 5 штук та балон маленький в кількості 1 штука (далі-майно) для використання і господарсько-підприємницькій діяльності.

Відповідно до п. 5.1 договору, договір набирає законної сили з моменту його підписання та діє до 07.08.2017р.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу майно, що підтверджується підписаним сторонами атом приймання - передачі від 07.08.2014р. (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.3. договору, позикодавець має право витребувати дострокового повернення майна, а користувач зобов'язаний повернути майно по першій вимозі позикодавця (усній або письмовій), на протязі семи календарних днів.

29.11.2016р. позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення майна на протязі семи календарних днів.

Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на день розгляду справи відповідач майно не повернув.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію

(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами в договорі узгоджена одностороння відмова від договору та дострокове повернення майна на вимогу позикодавця.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача повернути майно позивача є обґрунтованими та доведеними.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк,

встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до частини першої ст.222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 218 ГК України - підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. З Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань " № 543/96-ВР від 22.11.1996 р., розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань обчислюється від простроченої суми та не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Підпунктом 3.4 договору встановлено, що в разі несвоєчасного повернення майна, користувач сплачує позикодавцю пеню у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочки від вартості майна, за кожен день прострочки повернення майна.

Позивачем пред'явлена до стягнення сума пені в розмірі 328 грн. 05коп. Перевіривши наданий суду розрахунок, судом встановлено, що сума пені, яка пред'явлена до стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов'язати Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, (72318, АДРЕСА_2) повернути на користь Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, (юридична адреса: 72307, АДРЕСА_1, поштова адреса: 69032, м.АДРЕСА_3, код НОМЕР_1) майно кеги об'ємом 50 літрів кожний у кількості п'яти (5) штук, балон один (1).

Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, (72318, АДРЕСА_2) на користь Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, (юридична адреса: 72307, АДРЕСА_1, поштова адреса: 69032, м.АДРЕСА_3, код НОМЕР_1) 328 (триста двадцять вісім) грн. 05 коп. суми пені, 3800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп. суми судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "16 " березня 2017 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.