КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р. Справа№ 910/50/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Буравльова С.І.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від заявника/боржника: Пархомчук Р.І. - довіреність б/н від 06.03.2017.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сейлор" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року

у справі № 910/50/17 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Сейлор"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 910/50/17 заяву ТОВ „Сейлор" про його банкрутство та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Сейлор" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року, а справу повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017 року вказану апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України.

17.02.2017 року апеляційна скарга ТОВ „Сейлор" надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, вище вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження, витребувано у ТОВ „Сейлор" оригінал заяви про порушення справи про банкрутство з доданими до неї додатками, яку було повернуто ухвалою господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року та призначено до розгляду на 07.03.2017 року за участю повноважних представників сторін.

02.03.2017 року від скаржника через відділ документального забезпечення суду на виконання вимоги ухвали від 20.02.2017 року надійшов оригінал заяви про порушення справи про банкрутство з доданими до неї додатками.

У зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017 року для розгляду справи № 910/50/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Буравльов С.І.

Ухвалою суду від 07.03.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Сейлор" прийнято до провадження.

Представник ТОВ „Сейлор" в судовому засіданні 07.03.2017 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року скасувати та передати справу для подальшого розгляду до місцевого господарського суду.

07.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ „Сейлор" слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2015 року на загальних зборах учасників ТОВ „Сейлор" прийнято рішення про припинення Товариства як юридичної особи - суб'єкта господарської діяльності шляхом його ліквідації без правонаступництва, призначення комісії з припинення у складі однієї особи - голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) підприємства Огейчук Т.В. та затверджено порядок проведення ліквідаційної процедури, що підтверджується Протоколом № 07/10-15 від 07.10.2015 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України, головою ліквідаційної комісії ТОВ „Сейлор" було подано державному реєстратору документи для внесення запису про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також головою ліквідаційної комісії до податкового органу направлено лист від 17.12.2015 року № 1/12-15, що підтверджується описом вкладення та відповідним фіскальним чеком відділення поштового зв'язку, в якій боржник просить надати перелік відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах та провести позапланову перевірку ТОВ „Сейлор". До вказаного листа додано заяву від 17.11.2015 року № 17/11 про ліквідацію юридичної особи за формою № 8-ОПП, витяг з ЄДР стосовно боржника та протокол загальних зборів учасників № 07/10-15 від 07.10.2015 року.

Оголошення про припинення юридичної особи - ТОВ „Сейлор" було оприлюднене на сайті оприлюднення відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 336 (31) 2015.

Строк, визначений учасниками Товариства для пред'явлення кредиторами своїх вимог, до 19.01.2016 року.

У встановлений строк від кредиторів заяви з вимогами до боржника не надійшли. За даним обліку боржника у підприємства існує заборгованість перед ТОВ „Морячок-М" в сумі 567 000,00 грн., що виникла в результаті виходу ТОВ „Морячок-М" зі складу учасників товариства та обов'язку ТОВ „Сейлор" здійснити виплату ТОВ „Морячок-М" вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі, що підтверджується протоколом № 220113-1 від 22.01.2013 року).

Листом від 29.12.2016 року вказаний кредитор був повідомлений про ліквідацію підприємства та право звернутись з заявою про визнання кредиторських вимог.

Інша кредиторська заборгованість за даними обліку боржника відсутня.

Таким чином, сума кредиторської заборгованості складає 567 000,00 грн.

Інвентаризаційною комісією було проведено інвентаризацію активів боржника за результатами якої встановлено наявність грошових коштів на розрахунковому рахунку боржника в розмірі 97 850,00 грн.

Залишок грошових коштів на рахунку боржника, відкритому у ПАТ „ПУМБ" після сплати судового збору, становить 83 830,00 грн., що підтверджується довідкою банку № К34/64 від 22.11.2016 року.

Неоплачений статутний капітал складає 1 000, 00 грн.

Інші майнові активи у боржника відсутні, що підтверджується інформацією державних органів, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, актами інвентаризації.

За даними державних реєстрів записи щодо іпотек, заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяжень рухомого майна боржника відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

У статутному капіталі Товариства частка державної власності відсутня, відокремлених підрозділів підприємство не має, що підтверджується статутом ТОВ „Сейлор", витягом з ЄДР.

Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторів та проведення інвентаризації майна боржника, ліквідатором на підставі встановлених даних було складено проміжний ліквідаційний баланс, який було затверджено рішенням власника (протокол № 20/10-16 від 20.10.2016 року).

Таким чином, у зв'язку з недостатністю у боржника майнових активів для погашення кредиторської заборгованості, 20.10.2016 року Загальними зборами учасників ТОВ „Сейлор" було прийнято рішення звернутись до Господарського суду міста Києва із завою про порушення справи про банкрутство боржника, що підтверджується протоколом Загальних зборів учасників № 20/10-16 від 20.10.2016 року та клопотати перед судом про призначення ліквідатором боржника голову ліквідаційної комісії Огейчук Т.В.

29.12.2016 року голова ліквідаційної комісії боржника звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ „Сейлор" за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону про банкрутство у зв'язку з недостатністю вартості майна для задоволення вимог кредиторів.

Оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду заяву ТОВ „Сейлор" про порушення справи про банкрутство повернуто без розгляду, мотивуючи недотриманням заявником приписів ст. 111 ЦК України, зокрема не поданням звітності до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, зокрема, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 5 ст. 60 Господарського Кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Імперативними приписами абз. 2 ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство встановлено, що обов'язковою передумовою для звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Зокрема, однією із передумов для звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство є повідомлення податкового органу про рішення власника боржника щодо ліквідації останнього (ч. 7 ст. 111 ЦК України).

Статтею 111 Цивільного Кодексу України (із змінами і доповненнями) встановлено порядок ліквідації юридичної особи.

Зокрема, ч. 7 ст. 111 ЦК України зазначено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітній період.

Відповідно до п. 11.1 розділу XI «Порядку обліку платників податків та зборів» (затверджено наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року «Про затвердження Порядку обліку платників податків та зборів» (в редакції наказу Міністерства фінансів України № 462 від 22.04.2014 року «Про внесення змін до Порядку обліку платників податків та зборів»)), платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючий орган за основним місцем обліку про його ліквідацію або реорганізацію протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі).

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалів справи, в порушення вищевказаних норм, ліквідатором при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі про банкрутство не надано доказів подання органам Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності ТОВ „Сейлор" за останній звітній період, як і не додано зазначених доказів суду апеляційної інстанцій, а оскільки останній не заперечує їх неподання, то суд першої інстанції законно повернув заяву з підстав недотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року є законною та обґрунтованою, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а відтак є безпідставними та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105, 106 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сейлор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 910/50/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2017 року у справі № 910/50/17 залишити без змін.

3. Справу № 910/50/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.І. Буравльов

А.А. Верховець