ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 910/12591/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Корнілової Ж.О., Стратієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р.
у справі№910/12591/15
господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси"
доПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест"
простягнення суми

за участю представників від:
позивачаГорєв В.О. (дов. від 11.03.2016)
відповідачаКравчик С.М. (дов. від 18.10.2016)
третя особане з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2016 р. у справі № 910/12591/15 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "РЕСУРСИ" 3% річних в сумі 2 782 034,10 грн., інфляційні втрати в розмірі 32 152 429,82 грн. та судовий збір в сумі 36 859,05 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р. (судді: С.Я. Дикунська, А.О. Мальченко, Г.А. Жук рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 р. у справі № 910/12591/15 скасовано та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 69 264 143, 57 грн. задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" 2 940 379,53 грн. 3% річних, 39 442 312,58 грн. інфляційних втрат та 44 717,65 грн. судового збору за подання позову. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою та рішенням суддів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено господарськими судами, ТОВ "Торговий дім "Ресурси" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Київенерго" про стягнення 69 264 143,57 грн. (59 190 054, 44 грн. інфляційних нарахувань, 10 074 089, 13 грн. 3% річних). В обґрунтування своїх вимог зазначило, що ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2009 р. у справі № 41/207 задоволено заяву позивача про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2009 р. у справі № 41/207, змінено спосіб та порядок виконання цього рішення, а саме, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача 55 839 674,00 грн. Внаслідок несплати вказаної суми коштів відповідачем, позивач нарахував йому в порядку ст. 625 ЦК України суми інфляційних нарахувань та 3% річних, які й просив стягнути в межах розгляду даної справи.

Так, згідно ч. 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 35 ГПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено матеріалами справи, господарським судом міста Києва розглядалась справа № 41/207 за позовом ТОВ "Золотой Мандарин Ойл" до АЕК "Київенерго" про виконання зобов'язання в натурі.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2009 р. у справі № 41/207 позовні вимоги ТОВ "Золотой Мандарин Ойл" задоволено частково. Зобов'язано АЕК "Київенерго" повернути зі зберігання на користь ТОВ "Золотой Мандарин Ойл" мазут марки М-100 загальною кількістю 24 627,097 тонн заставною вартістю 54 179 613,40 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго" АЕК "Київенерго". Позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім "Ресурси" задоволено повністю, зобов'язано АЕК "Київенерго" повернути в натурі на користь ТОВ "Торговий дім "Ресурси" мазут марки М-100 загальною кількістю 25 381,67 тонн заставною вартістю 55 839 674,00 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго" АЕК "Київенерго". Позовні вимоги ДП "Стальінвест" ТОВ "Донметалзбут" задоволено повністю, зобов'язано АЕК "Київенерго" повернути в натурі на користь ДП "Стальінвест" ТОВ "Донметалзбут" мазут марки М-100 у кількості 24 830,305 тонн заставною вартістю 54 626 671,00 грн., що знаходиться на зберіганні: 16 363,662 тонн на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго" АЕК "Київенерго", 8 466,643 тонн на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго" АЕК "Київенерго".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2009 р. заяви ТОВ "Золотой Мандарин Ойл", ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та ДП "Стальінвест" ТОВ "Донметалзбут" про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2009 р. у справі 41/207 задоволено. Змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду від 21.04.2009 р. у справі № 41/207, стягнуто з АЕК "Київенерго" на користь ТОВ "Золотой Мандарин Ойл" 54 179 613 грн. 40 коп. вартості мазуту, стягнуто з АЕК "Київенерго" на користь ТОВ "Торговий дім "Ресурси" 55 839 674, 00 грн. вартості мазуту, стягнуто з АЕК "Київенерго" на користь ДП "Стальінвест" ТОВ "Донметалзбут" 54 626 671, 00 грн. вартості мазуту та видано накази.

Визнано таким, що втратили чинність накази господарського суду міста Києва № 41/207 від 06.05.2009 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 р. ухвалу господарського суду міста Києва від 12.05.2009 р. скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 скасовано, ухвалу господарського суду міста Києва від 12.05.2009 р. залишено без змін.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що грошові кошти відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 12.05.2009 р. ПАТ "Київенерго" на рахунок ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "РЕСУРСИ" в повному обсязі не перераховано, що і стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період з 13.05.2009 р. по 18.05.2015 р.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач в суді першої інстанції заявив про застосування строків позовної давності, а також наголосив, що зобов'язання ПАТ "Київенерго", яке виникло з рішення господарського суду міста Києва у справі №41/207 не є грошовим, а обов'язок перерахувати грошові кошти було встановлено ухвалою суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції наголосив на помилковості наведеного заявником розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, оскільки останнім обставини щодо розстрочення виконання судового рішення, а саме ухвали від 12.05.2009 р. господарського суду міста Києва саме не враховано. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що строк позовної давності за вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих до 17.05.2012 р. включно пройшов.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення, яким частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний господарський суд зазначив, що аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період такого розстрочення або відстрочення.

Вищий господарський суд України, не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України зобов'язання можуть виникати, зокрема, з рішення суду.

У листі від 01.07.2014 р. "Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві" Верховним Судом України наголошено, що зобов'язальні правовідносини, які належать до грошових, досить різноманітні. Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо) або мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу і под.).

Відповідно до п.1.1 Постанови №14 від 17.12.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду м. Києва від 21.04.2009 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл", задоволено частково: зобов'язано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути зі зберігання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Золотий Мандарин Ойл " мазут марки М-100 загальною кількістю 24 627,097 тонн заставною вартістю 54179613,40 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго"АЕК "Київенерго", позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ресурси" задоволено повністю, зобовязано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути в натурі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" мазут марки М-100 загальною кількістю 25 381,67 тонн заставною вартістю 55 839 674,00 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго"АЕК "Київенерго", позовні вимоги Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут", задоволено повністю, зобовязано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути в натурі на користь Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" мазут марки М-100 у кількості 24 830,305 тонн заставною вартістю 54626671,00 грн., що знаходиться на зберіганні: 16 363,662 тонн на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго" АЕК "Київенерго", 8 466,643 тонн на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго" АЕК "Київенерго".

Ухвалою від 12.05.2009 р. змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду від 21.04.2009 р. у справі № 41/207, зокрема, стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" 55 839 674 грн. вартості мазуту та видано наказ.

Отже, у даному випадку зобов'язання Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" перерахувати позивачу грошові кошти (грошове зобов'язання) виникло саме з ухвали 12.05.2009 р. про зміну способу виконання судового рішення.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту ст.625 Цивільного кодексу України вбачається, що нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

У ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України вказано, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Фактично ст.625 Цивільного кодексу України регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами як до, та і після ухвалення рішення суду.

Враховуючи, що у відповідача на підставі рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2009, з урахуванням ухвали про зміну способу та порядку виконання, виникло не грошове зобов'язання з повернення зі зберігання мазути певної марки, то суди попередніх інстанцій дійшли до необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача сум, нарахованих за прострочення виконання саме грошового зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України.

Наведене не враховано судами попередніх інстанцій при розгляді даного спору, у зв'язку з чим суди дійшли помилкових висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача заявлених сум 3% річних та втрат коштів від інфляції.

Крім того, Вищий господарський суд України вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що за змістом норм ст. 625 Цивільного кодексу України, втрати, пов'язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних -платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тому ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення, припинити провадження у справі.

Оскільки колегією суддів встановлено, що фактичні обставини в цій справі з'ясовані судом першої та апеляційної інстанції з достатньою повнотою, але допущено помилки в застосуванні норм матеріального та процесуального права, через що висновки суду першої і апеляційної інстанції не відповідають цим обставинам, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р. та рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 р. у справі № 910/12591/15 скасувати.

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 69 264 143, 57 грн. - відмовити.

Головуючий - суддя Б.М. Грек

Судді Ж.О. Корнілова

Л.В. Стратієнко