ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/12292/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР.СПЕЦ.ПЕРЕРОБКА", м. Дніпро

про стягнення штрафу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 17.02.17р.

ОСОБА_2, директор

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр.Спец.Переробка" про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в розмірі 43 515,00грн.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем ОСОБА_3 перевезення вантажу та Статуту залізниць України щодо зазначення кількості вантажу для перевезення залізницею.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на правильне зазначення маси вантажу й дотримання вимог ОСОБА_3 перевезення вантажу, Статуту залізниць України.

14.03.2017р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2016р. зі станції Дніпропетровськ Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр.Спец.Переробка", відповідно до накладної №45193067, здійснено відправлення групи вагонів з вантажем - брикети титаномагнетитової руди, у тому числі вагон №66565672.

На підставі акту загальної форми №658 від 03.07.2016р. на станції Сартана Донецької залізниці здійснено комісійне переваження вагону №66565672 для перевірки маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Відповідно до ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут), визначає обовязки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст.6 Статуту накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно п.1.1. розділу 1 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих ОСОБА_3 накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст.37 Статуту та п.5 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р., маса вантажу визначається відправником. Правильність внесених у накладну відомостей підтверджується підписом представника відправника (п.2.3 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів).

Згідно п.28 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп.4 п.52 Статуту).

Згідно ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644.

Відповідно до п.5 ОСОБА_3 загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004р. №279.

Згідно накладної №45193067 маса вантажу ТОВ "Укр.Спец.Переробка" здійснена за допомогою ваг-дозатор ДТС ВФП вантажопідйомністю 2 т, тоді як позивачем переважено товар за допомогою 150 т вагах, тобто іншими вагами.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (п.105 Статуту).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом п.2 ОСОБА_3 складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. за №334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин:

- невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;

- виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

- псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

- повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000р. №644.

Аналогічні положення містяться у ст.129 Статуту.

Відповідно до п.9 ОСОБА_3 складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Згідно п.5.5. розділу 5 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (п.122 Статуту).

Пунктом 118 Статуту встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем до справи наданий акт загальної форми ГУ-23 №658 від 03.07.2016р., відповідно до якого зазначено: при прибутті виявлено - навантаження у вагоні навалом, нижче бортів 1200-1300 мм, не рівномірне, поглиблень не має; маркування відсутнє; наявні попутні акти загальної форми № 1402, № 1403 ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці про переваження; двері, люки закриті.

На підставі даного акту загальної форми ГУ-23 №658 від 03.07.2016р. позивачем й складено комерційний акт серії БА №783229/804 від 03.07.2016р., яким засвідчена невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у залізничній накладній №45193067.

Однак, відповідно до акту загальної форми №1402 від 30.06.2016р. про переваження вагону №66565672, наданого до справи позивачем, вбачається, що різниця між масою вантажу, зазначеною відповідачем у накладній №45193067, та фактично виявленою при переваженні станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, складає 170 кг.

При цьому суд звертає увагу на те, що за змістом абзаців 3, 4 пункту 27 ОСОБА_3 видачі вантажів надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною у накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

- від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

- від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Оскільки вантаж, прийнятий залізницею до перевезення, є сипучим та перевозився без тари й додаткового пакування (навантаження у вагоні навалом, про що зазначено у акті загальної форми № 658 від 03.07.2016р.), норма гранично допустимого надлишку вантажу розраховується від маси нетто вантажу та складає 0,2%.

Відтак, від маси вантажу, переданого на перевезення, в кількості 67130 кг норма природно допустимого надлишку вантажу складає 134,26 кг.

Враховуючи обставини, які вплинули на формування маси вантажу, переданого для перевезення, суд не вбачає вини відповідача для нарахування йому штрафу в розмірі, визначеному позивачем.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Надані позивачем докази не підтверджують неправомірність дій відповідача, за які передбачена відповідальність згідно ст.122 Статуту.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 20.03.2017р.

Суддя ОСОБА_4