ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 березня 2017 року Справа № 5023/2491/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Короткевича О.Є.,
Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Аріес", що діє як управитель активів публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м. Київ
на ухвалувід 10.01.2017 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 5023/2491/11 господарського суду Харківської області
за заявою боржникапублічного акціонерного товариства "Харківський завод "Торчмедприлад", м. Харків
провизнання банкрутом
керуючий санацієюСамокіш С.О.
розпорядник майнаарбітражний керуючий Чаговець Т.П.
голова комітету кредиторів публічне акціонерне товариство " НТІ ТТР", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Подана ТОВ "Юридична фірма "Аріес", що діє як управитель активів публічного акціонерного товариства "Земельний банк", касаційна скарга від 27.01.2017 (без номеру) не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст.111 ГПК України, касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Як вбачається, касаційна скарга взагалі не підписана, що є порушенням форми касаційної скарги, передбаченої нормами ст. 111 ГПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Також, згідно норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

За приписами ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Сторонами у справі про банкрутство, за визначенням ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін та доповнень), є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Однак, ТОВ "Юридична фірма "Аріес" не було належним чином дотримано вказаних вимог ГПК України.

Так, як вбачається з матеріалів поданої касаційної скарги, заявником до скарги не додано жодних доказів направлення її копії сторонам у даній справі -визнаним у справі кредиторам (або голові комітету кредиторів - ПАТ "НТІ ТТР"), учасникам провадження у справі про банкрутство - керуючому санацією - Самокіш С.О. (що підписав від імені боржника укладену та затверджену судом у справі мирову угоду), а також розпоряднику майна боржника - арбітражному керуючому - Чаговець Т.П.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 ГПК України та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для неприйняття скарги до розгляду та повернення її господарським судом.

Крім цього, заявником касаційної скарги в порушення ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги не додані докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, при цьому до касаційної скарги додано клопотання про надання відстрочки сплати судового збору.

У клопотанні про надання відстрочки по сплаті суми судового збору заявник касаційної скарги посилається на неможливість оплатити судовий збір через недостатність коштів для оплати цього збору на особистому рахунку скаржника в установі банку. При цьому скаржник послався на додану до клопотання довідку з банку.

Розглядаючи вказане клопотання про надання відстрочки по сплаті судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

Розміри ставок судового збору, що сплачується при зверненні із касаційною скаргою у господарській справі визначені приписами ч. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII, що набрав чинності 01.01.2017).

За приписами ст. 8 цього ж закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, слід зазначити, що за приписами норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення у сплаті судового збору є правом суду, а відповідне клопотання розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Виходячи з наведених приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ст. 1118 ГПК України такий строк не може перевищувати одного місяця з моменту прийняття касаційної скарги до провадження.

У той же час заявник у порушення вимог ст. 33 ГПК України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом вищезазначеного місячного строку.

До того ж, надання довідки стосовно наявності у заявника касаційної скарги лише одного банківського рахунку не відповідає вимогам ст. 34 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо достатності доказів, оскільки юридичні особи можуть мати декілька рахунків в установах банків, тоді як ТОВ "Юридична фірма "Аріес" про наявність у нього лише одного банківського відповідних доказів надано не було (довідка податкового органу тощо).

Більше того, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Приймаючи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування заяви про відстрочення від сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК України скаржником не було додано до клопотання належних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин щодо неможливості сплатити судовий збір у встановленому розмірі внаслідок недостатності коштів на особистому рахунку в установі банку

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

Вищезазначене є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 129 Конституції України, нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 42 Господарського кодексу України та ст.ст. 41, 42, 43, 33, 34, 86, 106, 107, 111, 1111, п.п. 1, 3, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 1113, 1118, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Аріес", що діє як управитель активів публічного акціонерного товариства "Земельний банк", про надання відстрочки сплати судового збору відхилити.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Аріес", що діє як управитель активів публічного акціонерного товариства "Земельний банк", на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі № 5023/2491/11 повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

Б.М. Поляков