ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Справа № 915/52/17

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКРО, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс 60

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БАШТАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА, 56101, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Заводська,2

про: стягнення 268510,00 грн.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 18.01.2017 року

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач 24.01.2017 року звернувся до господарського суду з позовом стягнути з відповідача 268510,00 грн. боргу.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору поставки № 21102014 від 24.10.2014 року; видаткових накладних ТК -0001450 від 24.09.2015, ТК-0001793 від 12.11.2015, ТК-0001905 від 23.11.2015, ТК-0002165 від 24.12.2015, ТК-0000132 від 01.02.2016, ТК-0000193 від 11.02.2016, ТК-0000428 від 25.03.2016, ТК-0000571 від 22.04.2016, ТК-0000890 від 16.06.2016, ТК-0001038 від 13.07.2016, ТК-0001161 від 08.08.2016, ТК-0001436 від 28.09.2016 на загальну суму 810216,00 грн.; банківських виписок про сплату в розмірі 541706,00 грн.; листа вимоги про оплату боргу від 14.11.2016 року; норм ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та мотивовані порушенням відповідачем погоджених строків для оплати за переданий товар.

Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, відзив по суті спору не надав, свого представника в судове засідання двічі не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать як відмітки канцелярії на зворотніх сторонах судових ухвал, так і поштові повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, справу розглянуто на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

16.03.2017 р. за результатами розгляду справи суд, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд -

встановив:

24 жовтня 2014 року між сторонами був укладений договір поставки № 24102014 згідно з предметом якого позивач, як постачальник, зобовязався постачати (передавати) товар у власність покупця, для використання на розсуд останнього, а відповідач, як покупець, зобовязався приймати вказаний товар та сплачувати за нього на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Предметом поставки за цим договором є наступний товар: комбікорми, премікси кормових добавок, вітамінно-мінеральні суміші, білково-вітамінно-мінеральні добавки, пробіотичні добавки та інші препарати, в тому числі ветеринарні, дезінфектанти, що використовуються у тваринництві та птахівництві (п. 2.1 договору).

За умовами пунктів 3.1, 3.3, 3.5 договору сторони дійшли згоди, що товар поставляється покупцю окремими партіями, протягом терміну дії даного договору, на підставі отриманих від покупця письмових заявок. Заявки покупця повинні містити бажаний асортимент, кількість товару, умови поставки, умови оплати, підпис повноважного представника покупця та відтиск печатки покупця, у випадку терміновості в постачанні заявки можуть бути подані в усній формі, оскільки у будь - якому разі факт постачання товару підтверджується відповідними накладними. Заявки передаються постачальнику через електронні засоби зв'язку, по факсу, поштою, або через представника покупця. Заявки вважаються прийнятими до виконання, якщо покупцю повертаються через електронні засоби звязку, по факсу, поштою, або через представника постачальника копії заявок підписаних повноважним представником постачальника з відтиском печатки постачальника, або якщо постачальник фактично приступив до виконання заявки. Партія товару, що узгоджена сторонами до постачання, повинна бути поставлена в термін 15 календарних днів з моменту отримання та прийняття до виконання відповідної заявки покупця. Перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється відповідними накладними.

Відповідно до приписів пункті 4.1, 4.3 договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках - фактурах постачальника на кожну партію товару. Покупець здійснює оплату за товар у наступному порядку: 100% кожної партії товару на умовах відстрочки платежу в строк не пізніше 14 календарних днів від дати поставки, але у будь-якому випадку до дати наступної поставки в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.

До обовязків постачальника увійшло, зокрема, поставити покупцеві товар, на умовах та в порядку, передбаченому даним договором, попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що постачається (п. 5.1.1, 5.1.2 договору).

До обовязків покупця увійшло: приймати товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або право відмови від даного договору, оплачувати товар згідно з умовами даного договору та у відповідних видаткових накладних та рахунках фактурах (п. 5.2.1, 5.2.2 договору).

Пунктом 7.1 договору сторони обумовили, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання прийнятих сторонами зобов'язань, тобто вважається таким, що укладений на невизначений час та є чинним до моменту припинення на вимогу однієї із сторін або за взаємної згоди сторін.

Предметом даного позову виступають майнові вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу за поставлений товар.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про поставку .

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно правил ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного договору позивач поставив відповідачу, а останній прийняв у власність товар на загальну суму 810216,00 грн., що підтверджується наступними доказами:

1) видаткова накладна ТК -0001450 від 24.09.2015 на суму 92400,00 грн.,

2) видаткова накладна ТК-0001793 від 12.11.2015 на суму 92400,00 грн.,

3) видаткова накладна ТК-0001905 від 23.11.2015 на суму 14994,00 грн.,

4) видаткова накладна ТК-0002165 від 24.12.2015 на суму 92400,00 грн.,

5) видаткова накладна ТК-0000132 від 01.02.2016 на суму 14994,00 грн.,

6) видаткова накладна ТК-0000193 від 11.02.2016 на суму 117390,00 грн.,

7) видаткова накладна ТК-0000428 від 25.03.2016 на суму 14994,00 грн.,

8) видаткова накладна ТК-0000571 від 22.04.2016 на суму 107394,00 грн.,

9) видаткова накладна ТК-0000890 від 16.06.2016 на суму 46200,00 грн.,

10) видаткова накладна ТК-0001038 від 13.07.2016 на суму 58200,00 грн.,

11) видаткова накладна ТК-0001161 від 08.08.2016 на суму 141390,00 грн.,

12) видаткова накладна ТК-0001436 від 28.09.2016 на суму17460,00 грн.

З наданих суду 16.03.2017 року позивачем доказів вбачається наявність оформлених товариством рахунків для відповідача на здійснення оплати згідно вищенаведених накладних.

Згідно з банківськими виписками наданими позивачем вбачається часткова проплата відповідачем за отриману продукцію в загальному розмірі 541706,00 грн. (а.с. 24-33).

14.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату 268510,00 грн. боргу в строк сім днів з моменту отримання даної претензії. Відповідач у встановлений строк заборгованість не сплатив.

Доказів, які свідчать про належне виконання взятих на себе договірних зобовязань відповідач суду також не надав.

Згідно з нормами ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу по договору поставки № 24102014 в розмірі 268510,00 грн. (810216,00-541706,00) є обґрунтованими та підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

За умовами ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не спростував доводи позивача, не довів суду шляхом надання належних доказів відсутність порушень перед позивачем взятих на себе договірних зобовязань.

Отже, дослідивши надані позивачем документальні докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, та з урахуванням вищевикладеного - їх повному задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БАШТАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА (56101, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Заводська, 2, ід. код 36074464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКРО (04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс 60, ід. код 25409463) 268510,00 грн. боргу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 17.03.2017 р.

Суддя О.Г. Смородінова