ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа № 914/308/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

від відповідача (скаржника) ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", м.Львів, від 20.02.2017 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.02.2017р. про забезпечення позову (суддя Сухович Ю.О.)

у справі № 914/308/17

за позовом Приватного підприємства Оліяр, м.Львів

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", м.Львів

про визнання недійсним припису та зобов"язаненя припинення дій, що порушують права.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.02.2017р. у справі № 914/308/17 заяву Приватного підприємства "Оліяр" про забезпечення позову - задоволено. Заборонено ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз", в тому числі будь-яким його структурним підрозділам, відділенням, службам, вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання (транспортування, подачі) природного газу Приватному підприємству "Оліяр".

Ухвала мотивована тим, що зважаючи на тривалість розгляду справи, невжиття заходів до забезпечення позову на даній стадії може призвести до зупинення господарської діяльності підприємства, а в подальшому ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки у разі задоволення позовних вимог рішення у даній справі безпосередньо не призведе до відновлення прав та інтересів позивача. Із наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємоповязані та має на меті відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття оспорюваного припису. Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог, їх розумність та адекватність, наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вбачається підтвердженою ймовірність утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову при невжитті заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі скаржник відповідач просить скасувати прийняту ухвалу про забезпечення позову, мотивуючи це тим, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Судом першої інстанції не було зясовано узгодженості предмету позову і вжитих заходів до забезпечення позову, та не наведено оцінки, чи не є застосування таких заходів тотожним задоволенню заявлених позовних вимог. Також, суд першої інстанції не зясував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі його задоволення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши думку присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.02.2017р. порушено провадження у справі №914/308/17 за позовом ПП "Оліяр" до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про 1. Визнання недійсним припису ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", яким зобов"язано ПП "Оліяр" усунути порушення щодо утримання систем газопостачання та здійснено повіломлення про припинення подачі природного газу. 2. Зобов"язати ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" припинити зловживати наданими йому правами з метою недопущення порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів ПП "Оліяр" шляхом заборони вчиняти будь-які дії з припинення чи обмеження подачі (транспортування, постачання) природного газу. Справу призначено до судового розгляду на 27.03.2017р.

Позивач до позовної заяви долучив заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз" в тому числі будь-яким його структурним підрозділам, відділенням, службам вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання (транспортування, подачі) природного газу Приватному підприємству "Оліяр".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідачем в особі Пустомитівського відділення ПАТ "Львівгаз" 16.02.2017р. на адресу ПП "Оліяр" надіслано припис із змісту якого вбачається, що нібито, відповідачем встановлено порушення ПП "Оліяр" закондавства щодо утримання систем газопостачання та зобовязано ПП "Оліяр" до 20.02.2017р. (в строк 3 календарних дні, два з яких є вихідними днями) усунути такі порушення (фактично здійснити дії по зміні траси підземного газопроводу та провести капітальні будівельно-монтажні роботи), а за умови невиконання вимог припису, здійснено попередження про необхідність припинення подачі газу з 10.00 год. 20.02.2017р. без зазначення підстав припинення транспортування газу.

Крім того, позивач зазначає, що зловживання відповідачем наданими йому правами та вчинення дій з припинення транспортування (подачі, постачання) природного газу підприємству позивача призведе до зупинки діяльності великого сільськогосподарського підприємства - виробника продуктів харчування, товарів першої необхідності олії соняшникової, може завдати непоправних втрат для виробничого обладнання, переривання безперервного виробничого циклу, припинення господарської діяльності, значних матеріальних збитків, які можуть спричинити фінансову неспроможність підприємства, в тому числі і неможливість виконання грошових зобов"язань перед третіми особами та контрагентами, зокрема щодо оплати спожитого газу, податків, обов"язкових платежів до бюджетів усіх рівнів та виплати заробітної плати. Таким чином, на думку позивача, невжиття заходів по забезпеченню позову на даній стадії, може утруднити виконання рішення суду в майбутньому, або зробити його неможливим.

Статтею 66 ГПК України, передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову із змінами та доповненнями передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як встановлено, предметом позову є визнання недійсним припису ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" та припинення зловживання правами з метою недопущення порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів ПП "Оліяр".

Відповідно до ч.1 ст.67 ГПК України одним із способів забезпечення позову є забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Як розяснено у п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову із змінами та доповненнями, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За вимогами ст. 66 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову.

На підтвердження наявності підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, позивач/заявник долучив до матеріалів позовної заяви копію оскаржуваного припису без номера та дати за підписом головного інженера Пустомитівського відділення ПАТ "Львівгаз" ОСОБА_5, в якому вказано, які порушення були виявлені при проведенні технічного обслуговування газопроводів високого тиску Ф-63 мм та Ф-90мм, які прокладені до ПП "Оліяр" за адресою: с.Ставчани, та вказано про обовязок їх усунення до 20.02.2017р. Попереджено, про припинення подачі газу починаючи з 10.00 год. 20 лютого 2017р., у випадку неусунення позивачем вказаних порушень.

Як вбачається із долученого позивачем ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, видом діяльності ПП "Оліяр" є: 10.41. Виробництво олії та тваринних жирів, 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Враховуючи, що основним видом діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів, беручи до уваги особливості технологічного процесу по виготовленню кінцевої продукції (а саме, необхідність спалювання природного газу для безперебійного процесу виготовлення), можливості зупинки діяльності великого сільськогосподарського підприємства, у звязку з реалізацією відповідачем припису, що може завдати значних втрат для виробничого обладнання, переривання безперервного виробничого циклу, зупинення господарської діяльності, значних матеріальних збитків, які можуть спричинити фінансову неспроможність підприємства, в тому числі і неможливість виконання грошових зобовязань перед третіми особами та контрагентами, зокрема щодо оплати спожитого газу, податків, обов"язкових платежів до бюджетів усіх рівнів та виплати заробітної плати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо підставності до задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Із наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємоповязані та має на меті відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття оспорюваного припису.

Апеляційний суд щодо доводів скаржника зазначає, що у даному випадку в позові обєднано дві окремі самостійні позовні вимоги. Зокрема, позивач просить визнати недійсним припис, а відтак, оскільки існує спір щодо законності самого припису, і такий спір переданий на вирішення в судовому порядку, то до моменту встановлення законності припису судом, такий не може виконуватися. Інший механізм зупинення (призупинення) виконання припису до розгляду спору про його законність відсутній.

Натомість, реалізація такого припису до моменту перевірки його законності може призвести до порушень прав позивача. Відповідно, як правильно зазначено судом першої інстанції, у разі задоволення позову про визнання недійсним припису, без забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання (транспортування, подачі) природного газу Приватному підприємству "Оліяр", то сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.

Забезпечення позову у виді заборона ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз", в тому числі будь-яким його структурним підрозділам, відділенням, службам, вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання (транспортування, подачі) природного газу Приватному підприємству "Оліяр" не є тотожною предмету позову про визнання недійсним припису. Зазначений вид забезпечення позову застосовується до позову з предметом визнання недійсним припису, а не до інших позовних вимог. Крім того, в ході розгляду справи суд перевіряє позовні вимоги на відповідність способам захисту та щодо ефективності захисту порушеного права, а тому, за таких обставин, твердження позивача про те, що застосування забезпечення позову є тотожним задоволенню позову в частині другої позовної вимоги є безпідставним та необґрунтованим.

Відтак, враховуючи предмет позову, щодо якого позивача просить вжити заходи з забезпечення, наведені позивачем/заявником докази та обґрунтування відповідної заяви, наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову та предметом позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, недоведення відповідачем завдання збитків його інтересам таким забезпеченням позову, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заява про забезпечення позову є підставною, необхідність забезпечення позові відповідає вимогам розумності та адекватності, а відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Як розяснено у п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову із змінами та доповненнями, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2017р. у справі №914/308/17 - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", м.Львів, від 20.02.2017 року без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 20.03.2017 року.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1