Господарський суд Чернігівської області
====================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"13" березня 2017 р. Справа № 927/8/17

За позовом: Керівника Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області, вул. Шевченка, 46, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500,

в інтересах держави

в особі: Батуринської міської ради Бахмацького районну Чернігівської області, , вул. В. Ющенка, 30, м. Батурин, Бахмацький район, Чернігівська область, 16512

до відповідача: Бахмацького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства "Бахмачрайагролісництво", , вул. Ярослава Мудрого, 24, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область,16500

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017

Предмет спору: про відшкодування шкоди в розмірі 40050,39 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 61 від 19.07.2016;

від третьої особи: участі не взяв;

в судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області: ОСОБА_2, службове посвідчення № 010890 видане 23.10.2012.

СУТЬ СПОРУ:

Керівником Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі Батуринської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області до Бахмацького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Бахмачрайагролісництво (ДП Бахмачрайагроліснитцво) про стягнення 40050,39 грн на відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

У позовній заяві керівником Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області вказано третю особу - Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області. В ухвалі про порушення провадження у справі від 05.01.2017 судом було вирішено питання щодо надання третій особі процесуального статусу: залучено Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Розгляд справи відкладався, строк розгляду спору продовжувався.

Керівник місцевої прокуратури у позовній заяві, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається, зокрема, на те, що ДП Бахмачрайагроліснитцво є постійним лісокористувачем.

Лісником підприємства 10.06.2014 було виявлено та зафіксовано в протоколі про лісопорушення самовільну порубку невстановленими особами 19 дерев породи вільха в обх. №3 кв.12 вид.8 на території Батуринської міської ради. Загальна сума збитків, заподіяних лісовому господарству незаконною порубкою, згідно протоколу склала 25515,34 грн.

Лісничий звернувся до Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області з письмовою заявою про проведення розслідування по факту лісопорушення. Ця заява була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Постановою слідчого СВ Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області від 29.07.2014 кримінальне правопорушення було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно розрахунку, проведеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища, розмір шкоди становить 40050,39 грн.

Керівник місцевої прокуратури вважає, що ДП Бахмачрайагроліснитцво як постійний лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну порубку лісу, чим спричинено матеріальну шкоду лісовому фонду України, що перебуває під охороною держави, а тому має нести матеріальну відповідальність в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Позивач Батуринська міська рада Бахмацького району Чернігівської області письмових пояснень щодо суті спору не надала, повноважного представника в судове засідання не направила. Про причини неявки суду не відомо. Про дату, час та місце судового засідання позивача було повідомлено належним чином. Заяв та клопотань від позивача до суду не надходило.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.51) та додаткові пояснення (а.с.56), в яких проти позову заперечує, позовні вимоги не визнає.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за фактом вчиненої невідомими особами незаконної порубки, правоохоронними органами до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, водночас, особи, які його вчинили, не встановлені.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.01.2017 постанову слідчого СВ Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області від 29.07.2014 про закриття кримінального провадження скасовано, матеріали кримінальної справи повернуті відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області для проведення відповідних слідчих дій.

Відповідач зазначає, що посадових осіб відповідача не було притягнуто до кримінальної відповідальності. Вирок суду у такій кримінальній справі, вважає відповідач, був би доказом протиправних винних дій відповідача. Таким чином, на думку відповідача, керівником місцевої прокуратури не доведено наявність всіх елементів складу правопорушення, що є обовязковим для прийняття рішення про відшкодування шкоди, тому підстави для покладення на відповідача відповідальності в вигляді відшкодування збитків у розмірі 40050,39 грн відсутні.

Забезпечення охорони лісу, зазначає відповідач, дійсно входить до обовязків постійних лісокористувачів, однак неналежна охорона лісу, відповідно до норм чинного законодавства України, не є лісовим правопорушенням, що тягне за собою матеріальну відповідальність за неналежне здійснення контролю за збереженням лісу.

У додаткових поясненнях відповідач вказує на те, що лісові ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП Бахмачрайагроліснитцво, є комунальною власністю (спільною власністю територіальних громад сіл, селищ та міст Чернігівської області), розпорядником щодо їх є Чернігівська обласна рада і належним позивачем по справі, на думку відповідача, є саме Чернігівська обласна рада.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на позов з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа Державна екологічна інспекція у Чернігівській області надала письмові пояснення (а.с.81), в яких позовні вимоги підтримала. У поясненнях просить суд розглянути справу без її участі у звязку з неможливістю направлення працівника Інспекції.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представника відповідача, суд становив наступне.

Згідно Статуту ДП Бахмачрайагроліснитцво (а.с.91-102) Підприємство створено з метою, зокрема, охорони та відтворення лісів (п.2.1 Статуту), предметом діяльності Підприємства є, зокрема, охорона і захист лісів від самовільних рубок (п.п.2.2.1).

Підприємство є лісокористувачем, згідно рішення обласної ради від 27.03.2001 «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» та здійснює його повноваження згідно з положеннями Лісового кодексу України (п.3.5 Статуту).

Підприємство несе відповідальність за своїми зобовязаннями в межах належного йому майна, згідно з чинним законодавством України (п.3.3 Статуту).

Управління Підприємством здійснюється лісничим (п.7.4 Статуту).

ДП Бахмачрайагроліснитцво надано у постійне користування 241,9 га землі на території Батуринської міської ради для ведення лісового господарства відповідно до розпорядження Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.02.2003 № 51, а 20.02.2003 видано Державний акт на право постійного користування землею І-ЧН № 001554 (а.с.32).

Отже, відповідач є постійним лісокористувачем.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2014 лісником обх.№3 ОСОБА_3 при обході обх.№3, кв.12, вид.8 на території Батуринської міської ради було виявлено порубку5-10.06.2014 невстановленими особами до ступеня припинення росту 19 дерев породи вільха, про що 11.06.2014 помічником лісничого ОСОБА_4 складено протокол про лісопорушення (а.с.37), згідно якого загальна сума збитків склала 25515,34 грн.

Лісничий ДП Бахмачрайагроліснитцво, заявою вих..№35 від 11.06.2014 (а.с.39), повідомив про це лісопорушення начальника Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області і просив провести розслідування по факту самовільного порубу, який стався в кв. № 12, вид. № 8 землі Батуринської міської ради, додавши до заяви протокол про лісопорушення.

Цю заяву було зареєстровано у черговій частині у Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області 12.06.2014 № 13010 та зареєстровано 12.06.2014 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000393 за ст.246 КК України і розпочато досудове розслідування.

29.07.2014 по даному факту слідчим СВ Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України (а.с.40).

За результатами розгляду скарги ДП Бахмачрайагроліснитцво, ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.01.2017 (а.с.55), постанову слідчого від 29.07.2014 про закриття кримінального провадження було скасовано, матеріали кримінального провадження повернуто до Бахмацького ВП ГУНП.

Згідно розрахунку шкоди (а.с.42), виконаного 09.09.2016 держінспектором з ОНПС Чернігівської області, по таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 (додаток №1), розмір відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільної рубки 19 сиро ростучих дерев породи вільха чорна у виділі 8 кварталу 12 ДП Бахмачрайагроліснитцво на території Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області з 05 по 10 червня 2014 року, розмір шкоди склав 25426,00 грн, а із врахуванням індексації 40050,39 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобовязані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення. Підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Згідно з п.5 ст.64 (Основні вимоги щодо ведення лісового господарства) Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.86 та ст.90 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на органи виконавчої влади з питань лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з п.5 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст.107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень п.1 ч.2 ст.19, п.5 ст.64, ч.ч.1,5 ст.86, п.5 ч.2 ст.105 та ст.107 Лісового кодексу України відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Згідно зі ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища від 25.06.1991 № 1264-XII підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду внаслідок цивільного правопорушення визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу правопорушення виключає відповідальність особи за завдану майнову шкоду.

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства, слід виходити з того, що обовязки із забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання обовязків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обовязків. Протиправна бездіяльності таких осіб полягає у незабезпеченні працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що керівником місцевої прокуратури надано належні докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини, доводять наявність складу цивільного правопорушення.

Щодо заперечень відповідача, викладених у додаткових поясненнях (а.с.56), то в п.2.5 Розяснень Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» право звернення до суду спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та громадських об'єднань, яке передбачено Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", не виключає можливості подання позовів про стягнення шкоди, завданої довкіллю, органами місцевого самоврядування, які мають власні самоврядні повноваження.

Таке право органів місцевого самоврядування щодо подання позовів про стягнення завданої довкіллю шкоди ґрунтується на приписах статей 13, 142, 145 Конституції України, пункту "б" статті 47, статей 15,19 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Отже, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища необхідно враховувати приписи Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з ч.1 ст.47 цього Закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (п.б ч.2 ст.47 цього Закону).

Згідно з п.г ч.4 ст.47 цього Закону Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється також, зокрема, за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Згідно з п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. А згідно з п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Бахмацького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Бахмачрайагролісництво (вул. Ярослава Мудрого, 24, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500, р/р 4524 в ОСОБА_5 ОСОБА_2, м. Київ, МФО 380805, код 31396180) 40050,39 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, шляхом перерахування одержувачам: 12015,12 грн до спеціального фонду Державного бюджету України; 8010,08 грн до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 20025,19 грн до фонду охорони навколишнього природного середовища Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області.

3. Стягнути з Бахмацького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Бахмачрайагролісництво (вул. Ярослава Мудрого, 24, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500, р/р 4524 в ОСОБА_5 ОСОБА_2, м. Київ, МФО 380805, код 31396180) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, р/р 6008, МФО 820172, код 02910114, банк ДКСУ м. Київ) 1378,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 13.03.2017, на підставі ст.85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 20.03.2017.

Суддя Ю.М. Бобров