ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" березня 2017 р.Справа № 922/5180/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " фірма "СКС", м. Харків , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ОСОБА_2 Інтернешнл" м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 16 453 366,59 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_3, дов. № 784 від 05.08.2016р.;

Представник першого відповідача - ОСОБА_4, дов. б/н від 24.07.2015р.;

Представник другого відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ОСОБА_2 Інтернешнл" (другий відповідач) заборгованість за кредитним договором № 551 від 25.09.2007р. , яка складається з: 10748009,87 грн. - простроченої заборгованості на кредитом, 323,90 грн. - заборгованості за процентами, 1855135,95 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 20,79 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 92757,87 грн. - 3% річних, 2941992,93 грн. - штрафу, відповідно до п.4.4 кредитного договору, 815115,18 грн. - збитків від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 10,08 грн. - збитків від інфляції за несвоєчасну сплату процентів за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 р.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2017р. продовжено строк вирішення даного спору, в порядку ст. 69 ГПК України, до 28.03.2017р. Розгляд справи відкладено на 13.03.2017р. о 16:00 год.

У судовому засіданні 13.03.2017р., яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача позов підтримав. Через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі (вх. № 584), які судом долучаються до матеріалів справи.

Представник першого відповідача у судове засідання 13.03.2017р. підтримав подане раніше клопотання про призначення у справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи (вх. № 6155) та просив суд його задовольнити. Також надав контррозрахунок суми заборгованості за кредитним договором №551 від 25.09.2007р. (вх. № 8503), який судом досліджується та долучається до матеріалів справи.

Представник позивача залишив вирішення питання щодо призначення у справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи на розсуд суду.

Представник другого відповідача у судове засідання 13.03.2017р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, подане першим відповідачем клопотання про призначення у даній справі судової експертизи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.

Наполягаючи на призначенні у справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи, заявник зауважує, що методологічні засади відображення в бухгалтерському обліку інформації про доходи і витрати та порядок застосування банками основних принципів бухгалтерського обліку під час визнання та обліку доходів і витрат, зокрема нарахування - відображення в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності доходів і витрат під час їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів встановлені Постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 255 «Про затвердження Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України» (далі по тексту іменується «Правила»). У той же час згідно п.1.4. Правил, ці Правила не регламентують порядок відображення в бухгалтерському обліку доходів і витрат за операціями, які визначені іншими нормативно-правовими актами Національного банку України, зокрема тими, що пов'язані зі:

- змінами у справедливій вартості фінансових активів та зобов'язань, а також з ліквідацією (продажем, погашенням) указаних активів і зобов'язань;

- змінами вартості інших поточних активів.

Так, згідно вказівок щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях, їх реєстрів і заяви про відкриття акредитива, що визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21.01.2004р. № 22 на меморіальному ордері ставляться підписи відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

Тобто існують спеціальні правила оформлення банківських документів та спеціальні правила та методологічні засади відображення в бухгалтерському обліку інформації про доходи і витрати, якими повинна керуватися банківських установа (банк) при нарахуванні відсотків та дебіторської заборгованості.

Заявник вважає, що меморіальний ордер не є документом, що свідчить про надання банком нашому підприємству кредитних коштів у тому розмірі і в той строк, що вказує банк, навіть і у тому випадку якщо б банк надав суду належним чином оформлений меморіальний ордер.

На думку першого відповідача, банк визначив суму заборгованості невірно, використовуючи документи та методи розрахунків відсотків, які не відповідають вимогам Національного банку України щодо порядку оформлення розрахункових операцій банками, а саме неналежним чином оформленні банком меморіальні ордери, що не мають підписів уповноважених осіб банку, які банком були надані суду, і які, як вважає позивач, свідчать про надання кредиту нашому підприємству у вказаний ним терміни та у відповідному розмірі, що призвело до необґрунтованого розрахунку відсотків та штрафних санкцій.

Натомість, підприємство першого відповідача не володіє спеціальними знаннями щодо порядку ведення банківського бухгалтерського обліку, надання та нарахування доходів (відсотків та т.і.) і витрат банками та вважає, що для повного та вичерпного з'ясування обставин, що мають істотне значення для справи, та потребують спеціальних знань в галузі бухгалтерії, економіки та ведення банківських розрахунків та обліку, для підтвердження чи спростування наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №551 від 25.09.2007р. та фактичного розміру заборгованості, якщо вона наявна, необхідно провести судову бухгалтерсько-економічну експертизу із залученням судової експертної установи.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи, за даними фінансової звітності відповідача, жодна заборгованість (у тому числі за кредитом, наданим позивачем) у бухгалтерському обліку відповідача не обліковується.

Окрім цього, суд заголошує, що позивач зазначає про надання відповідачу грошових коштів на 1787567,36 грн. більше, ніж це встановлено кредитним договором.

Відповідно до наданого відповідачем контр розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №551 від 25.09.2007р., вбачається, що, згідно п. 1.2. договору від 28.09.2011р. та п. 1.2. договору про внесення змін та доповнень №39 до кредитного договору №551 від 25.09.2007р., процентна ставка за користування кредитом складає 0,01% річних, але позивач у своєму розрахунку розраховує проценти за ставкою від 23% до 0,01% річних за одним і тим же траншем.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що між поданим сторонами документами бухгалтерського обліку, фінансової звітності сторін та розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №551 від 25.09.2007р., існують істотні суперечності.

Вищий господарський суд України у п.2 Постанови Пленуму № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України Про судову експертизу судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 41 ГПК України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Згідно до ч.3 ст.41 ГПК України проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

Так, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій, оскільки матеріали справи містять докази сторін, які є взаємно суперечливими та потребують вирішення судовим експертом визначеного кола розбіжностей.

Враховуючи те, що відповідно до п. 23 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, господарський суд вважає за необхідне витрати щодо проведення експертизи покласти на першого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "СКС".

У відповідності до ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Враховуючи, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, суд вважає, що у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії. Таким чином, суд дійшов висновку про достатність підстав для застосування до спірних правовідносин інституту зупинення провадження у справі, оскільки його застосування за змістом ст. 79 ГПК України обумовлюється, зокрема, призначенням господарським судом судової експертизи.

Враховуючи призначення по справі судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 79 ГПК України провадження по справі слід зупинити до вирішення експертом визначеного кола питань.

Керуючись ст. ст. 22, 38, 41, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СКС" про призначення у справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи (вх. № 8187) - задовольнити частково.

Призначити у справі № 922/5180/15 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, провадження якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експертів судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій поставити наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СКС" (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1", умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

2. Яка сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СКС" за кредитним договором № 551 від 25.09.2007р., з урахуванням укладених між сторонами додаткових угод до кредитного договору?

3. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором №551 від 25.09.2007р. вимогам Положення про кредитування ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1"?

4. Яку суму заборгованості за процентами, за користування кредитом за кредитним договором №551 від 25.09.2007р., з урахуванням 39 додаткових угод до нього, повинен сплатити відповідач за кожним окремим наданим позивачем траншем?

Покласти витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи на першого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "СКС" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 40, ).

Провадження у справі 922/5180/15 зупинити на термін проведення судового дослідження.

Матеріали справи № 922/5180/15 направити до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_5 для проведення судової економічної експертизи.

Зобов'язати Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_5 надіслати копію висновку експерта сторонам відповідно до частини 1 статті 42 ГПК України.

Суддя ОСОБА_6
справа № 922/5180/15