ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.03.2017 Справа № 904/3125/17

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона приватна компанія Дозор", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промполітікс", м. Дніпро

про стягнення 20930,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охорона приватна компанія Дозор" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промполітікс" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення 20903,40 грн боргу, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 01/09-2015 про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей, укладеного між сторонами 01.09.2015.

Під час перевірки та підготовки даного позовного матеріалу до розгляду, судом встановлено, що позовна заява подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), а тому вона підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

З тексту позовної заяви вбачається, що вона взагалі не містить підпису повноважної посадової особи - директора ТОВ "Охорона приватна компанія Дозор" ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Статтею 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, суд не може прийняти позовну заяву, яка не містить підпису, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, ст. 57 ГПК України також зазначено, що до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

В якості доказу направлення копії позовної заяви з додатком на адресу відповідача позивачем додано опис вкладення до цінного листа від 14.03.2017. Однак суд не може прийняти вказаний опис в якості належного та допустимого доказу, оскільки копії позовних матеріалів були направлені на адресу зазначену в договорі (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32), а не на юридичну адресу відповідача (м. Дніпро, вул. Барикадна, 6), інформація про яку міститься в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, враховуючи викладене, відповідач може бути не обізнаним про пред'явлений до нього позов, що свідчить про порушення вимог вищецитованого законодавства та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо позовну заяву не підписано повноважною особою та не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, суд вважає за доцільне надати роз'яснення щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом правової позиції, викладеної у п.п. 5.2 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, викладену від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн, сплачені платіжним доручення № 1418 від 14.03.2017, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання його клопотання.

Керуючись п.п. 1, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Охорона приватна компанія Дозор" позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатком на 19 арк, копія конверту.

Суддя В.Д. Воронько