ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р.Справа № 922/487/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Східна дистрибуційна мережа", м. Харків
до ТОВ "ТБ "Салтівський рітейл", м. Харків
про стягнення 23135,77 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 10.03.20107 року;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Східна дистрибуційна мережа" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Торгівельний будинок "Салтівський рітейл" заборгованість за поставлений товар за договором постачання №БП 16 від 30.05.16р в сумі 20371,49 грн. та пеню в сумі 2764,28 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 10.02.17р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.03.17р.

09.03.17р. представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні, хоча доказів в обгрунтування неможливості бути присутнім у судовому засіданні - не надав. Крім того, витребувані судом документи також до суду не надано. Поважних причин ненадання документів, витребуваних судом - не зазначено.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме поштового повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.02.17р., яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання відповідачем зазначеної ухвали 17.02.17р., - відповідачем було отримано ухвалу суду 17.02.17р., тобто майже за 24 дні до початку судового засідання, а отже відповідач мав достатньо часу підготувати відзив на позовну заяву та надати витребувані судом документи.

Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши надане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, відмовляє в його задоволенні, як необгрунтованому.

13.03.17р. представник позивача надав заяву про долучення документів до матеріалів справи. Судом дану заяву задоволено та долучено документи до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 13.02.17р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 13.03.17р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалою суду від 10.02.17р. сторони було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд виходить з наступного.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Східна дистрибуційна мережа" (надалі - Постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Салтівський рітейл" (надалі - Покупець) був укладений договір постачання № БП 16 від 30.05.16 р. (в подальшому - Договір).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупцеві товари народного споживання в асортименті (номенклатурі) і за ціною, які узгоджені сторонами договору в специфікації, і в кількості, яка погоджено Сторонами в замовленнях на поставку партії Товару, далі по тексту договору - "Товар", а покупець зобов'язується прийняти поставлений постачальником відповідно до умов договору товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами в цьому Договорі.

Відповідно до п. 4.1. договору, розрахунок за товар, поставлений за цим договором, здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, через установу банку згідно із правилами передбаченими чинним законодавством України для безготівкових розрахунків, протягом 22 банківських днів з моменту поставки товару. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній, яка підтверджує отримання товару покупцем.

ТОВ "Східна дистрибуційна мережа" виконало в повному обсязі покладені на нього згідно умов договору обов'язки, а саме поставило та передало у власність покупця товар згідно Товарно-транспортних (видаткових) накладних:

Дата поставки товаруНомер ТТНВартість партії Товару
07.07.16№ 575043123.94
08.07.16№ 575932591,77
11.07.16№ 576287637,78
11.07.16№ 576390566,64
11.07.16№ 576392698,90
11.07.16№ 576600321,62
14.07.16№ 579181309,60
14.07.16№ 579182274,97
14.07.16№ 579413298,73
14.07.16№ 579414298,73
14.07.16№ 579416298,73
14.07.16№ 579417298,73
14.07.16№ 579418298,73
14.07.16№ 579420298,73
14.07.16№ 579421298,73
14.07.16№ 579423298,73
14.07.16№ 579424298,73
14.07.16№ 579425298,73
14.07.16№ 579426298,73
15.07.16№ 580186554,83
15.07.16№ 580609298,73
15.07.16№ 580612227,59
15.07.16№ 580613227,59
15.07.16№ 580610205,70
15.07.16№ 580548364,07
19.07.16№ 582486298,73
19.07.16№ 582487298,73
19.07.16№ 582488298,73
19.07.16№ 582489298,73
19.07.16№ 582491298,73
19.07.16№ 582492298,73
19.07.16№ 582493298,73
19.07.16№ 582495298,73
20.07.16№ 583459623,30
20.07.16№ 583479315,65
20.07.16№ 583529298,73
20.07.16№ 583538242,03
20.07.16№ 583541280,66
21.07.16№ 584501298,73
22.07.16№ 585258322,85
22.07.16№ 585259322,85
22.07.16№ 585263227,59
22.07.16№ 585264240,84
22.07.16№ 585265322,85
23.07.16№ 585651843,48
23.07.16№ 585706528,70
27.07.16№ 587628240,84
27.07.16№ 587630338,54
27.07.16№ 587632338,54
27.07.16№ 587633240,84
27.07.16№ 587634259,78
29.07.16№ 589355298,73
29.07.16№ 589357264,96
29.07.16№ 589361240,84
30.07.16№ 590327689,47
30.07.16№ 590484272,16
30.07.16№ 590490322,85
30.07.16№ 590491322,85
30.07.16№ 590492322,85
30.07.16№ 590493322,85

ТОВ "Торгівельний будинок "Салтівський рітейл" не виконало в повному обсязі передбачені договором поставки зобов'язання, а саме не сплатило вартість поставленого товару, в результаті чого виникла заборгованість на користь ТОВ "Східна дистрибуційна мережа" на загальну суму 20371,49 грн.

16 листопада 2016 р. між постачальником та покупцем було підписано акт звірки взаємних розрахунків на суму 20371,49 грн. Вищезазначений акт звірки підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств, що засвідчує факт визнання з боку ТОВ "Торгівельний будинок "Салтівський рітейл" існуючої заборгованості на користь ТОВ "Східна дистрибуційна мережа".

07.09.16 р. на адресу відповідача була відправлена претензія за вих. 2232 від 06.09.16 р. по сплаті заборгованості за поставлений товар, яка була залишена без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 20371,49 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 20371,49 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.2. договору, в разі порушення покупцем строків виконання грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той момент, від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Відповідно до п.1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 2764,28 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобовязань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про стягнення на користь позивача пені у сумі 2764,28 грн.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є законні та обґрунтовані, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 525, 526, 530, 551, 610, 611, 624, 625, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197, 230 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Салтівський рітейл" ( 61029, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 129 Код ІПН 40) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна дистрибуційна мережа" ( 61145, м. Харків, вул. Новгородська, 3-А, п/р 6201 в ПАТ "Альфа-банк", МФО 300346, , ІПН 08) заборгованість за договором постачання № БП 16 від 30.05.16р. в сумі 20371,49 грн., пеню в сумі 2764,28 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_2