КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 911/5484/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Храпаль М.В. представник за дов. б/н від 10.01.2017 року, Кононов В.В. представник за дов. б/н від 10.01.2017 року;

від відповідача: Титорчук С.Ф. - представник за дов. №б/н від 05.01.2017 року;

від органів ДВС: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2017 року

у справі № 911/5484/14 (суддя: Горбасенко П.В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області у справі

за позовом Фермерського господарства "Мрія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна"

про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Мрія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" (далі - відповідач) про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству "Мрія" земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211га), :03:008:0076 (площею 4,3659га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015, позовні вимоги Фермерського господарства "Мрія" задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству "Мрія" земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211га), :03:008:0076 (площею 4,3659га), :03:008:0077 (площею 2,115га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" привести земельні ділянки загальною площею 10,335га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211га), :03:008:0076 (площею 4,3659га), :03:008:0077 (площею 2,115га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" на користь Фермерського господарства "Мрія" 2 436,00грн судового збору.

23.06.2015 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2015 року у справі № 911/5484/14 видано відповідні накази.

01.12.2015 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" надійшла скарга б/н від 26.11.2015 року на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, у якій скаржник просить суд: визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1 020,00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 року про накладення штрафу в розмірі 2 040,00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015 року, визнати його недійсним та скасувати; визнати незаконним дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції щодо наказу, виданого господарським судом Київської області № 911/5484/14 від 23.06.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 року відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордік Україна" на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2016 року у справі №911/5484/14 скасовано, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" у справі № 911/5484/14 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Суд касаційної інстанції у постанові від 08.11.2016 року вказав місцевому господарському суду на необхідність дослідження дотримання державним виконавцем встановленої законом процедури направлення постанов про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, суд касаційної інстанції вказав суду першої інстанції на необхідність встановлення факту вчасного надіслання саме державним виконавцем боржнику вимоги № 1218/9 від 09.11.2016 року (т. 5 а.с. 41), якою визначена повторна дата перевірки виконання боржником судового рішення у даній справі, а саме 16.11.2015 року, із повідомленням, а також дослідження які саме дії з примусового виконання рішення суду у даній справі були вчинені державним виконавцем 16.11.2015 року, чи відповідають вони закону та іншим нормативно-правовим актам.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2017 року у справі № 911/5484/14 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі, скаргу на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вказав, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №4805335 від 03.09.2015 року та №48605724 від 04.09.2015 року не направлялись скаржнику.

Також, скаржник зазначав, що державний виконавець не впевнившись у тому, що боржником була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження в порушення умов ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» виніс акти від 29.09.2015 року, 06.10.2016 року та 05.11.2015 року.

Крім того, скаржник вказав, що акти державного виконавця були складені з порушенням інструкції, зокрема, дані про понятих були відсутні, з них не вбачається під час вчинення яких саме дій з примусового виконання наказів було встановлено факт невиконання боржником виконавчих дій, тобто державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управляння юстиції у місті Києві відповідно до п. 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень вихід по зазначеній адресі зроблений не був.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" було прийнято до провадження у складі колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 13.02.2017 року, у зв'язку з перебування судді Майданевича А.Г., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/5484/14 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" було прийнято до провадження у складі колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року розгляд справи було відкладено. Крім того, розгляд апеляційної скарги було продовжено на 15 днів на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 09.03.2017 року в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатом розгляду справи Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що немає підстав для задоволення даного клопотання, з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Київський апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання скаржника про відкладення розгляду справи відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки строк розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 102 ГПК України підійшов до кінця, а задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.03.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Київської області скасувати.

Представники позивача у судовому засіданні 09.03.2017 року заперечувавали проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2017 року по справі №911/5484/14 залишити без змін а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" без задоволення.

Представник ДВС у судове засідання 09.03.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 13.02.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, представник ДВС не скористався належними йому процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 09.03.2017 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника ДВС за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 20.01.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копію документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову. У разі повного або часткового задоволення первісного і зустрічного позовів накази про стягнення грошових сум видаються окремо по кожному позову. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом (ст. 116 ГПК України).

Згідно ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2015 року та 04.09.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Міщенко Л.М. було прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження №48605335 та №48605724 відповідно з виконання наказів господарського суду Київської області №911/5484/14 від 23.06.2015 року та надано боржнику семиденний термін на добровільне виконання рішення суду.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції № 66 за 17.09.2015, пункт 127 (а.с. 155, т. 6) державний виконавець направив на адресу ТОВ "Норвік Україна" постанови про відкриття виконавчого провадження № 48605335 від 03.09.2015року та № 48605724 від 04.09.2015 року з супровідними листами № 1217-9 та № 1218-9 від 07.09.2015 року (а.с. 159, 160, т. 6).

Відповідно до п. 12 Правил поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, згрупованими поштовими відправленнями є внутрішні реєстровані поштові відправлення, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно подаються для переселання одним відправником. Згідно п.п. 66 - 67 правил поштового зв'язку у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. При цьому, п. 68 Правил передбачає, що про прийняття для пересилання згрупованих відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Тобто, наявна в матеріалах справи квитанція про відправку листів ПН 55 є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України направлення постанов про відкриття викланвчого провадження за адресою реєстрації боржника.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, лист № 127, адресований ТОВ "Норвік Україна" (вул. Жилянська, 97, м. Київ, 01135) був відправлений з відділення поштового зв'язку Вишневе-осн. за списком № 2630 від 17.09.2015 року під № 712, рекомендований лист № 712 з рекомендованим повідомленням від 17.09.2015 року направлявся на адресу: ТОВ "Норвік Україна" (вул. Жилянська, 97, м. Київ, 01135) та як неотриманий не повертався. Вказані обставини підтверджуються листом Центру поштового зв'язку № 11 Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 06-37 від 17.01.2017 року (а.с. 158, т. 6).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем було дотримано вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" в частині надіслання постанов від 03.09.2015 року та 04.09.2015 про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а відтак вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРВІК Україна" постанов про відкриття виконавчого провадження № 48605335 від 03.09.2015 та № 48605724 від 04.09.2015 є такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №4805335 від 03.09.2015 року та №48605724 від 04.09.2015 року не направлялись скаржнику.

Крім того, скаржник просить суд визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1020 грн, визнати її недійсною та скасувати, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 року про накладення штрафу в розмірі 2 040 грн, визнати її недійсною та скасувати.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

29.09.2015 року актом державного виконавця Міщенко Л.М. було встановлено, що станом на 29.09.2015 року виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 29.09.2015 року державним виконавцем на підставі ст.ст.11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 30.09.2015 року державний виконавець на адресу боржника направив вимогу № 1218/9 від 29.09.2015 року з наданням повторного терміну для виконання рішення суду до 05.10.2015 року (том 5, а.с. 22, 23).

06.10.2015 року актом державного виконавця Чижиком А.П. було встановлено, що станом на 06.10.2015 року виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 06.10.2015 року державним виконавцем на підставі ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 2040,00 грн (том 5, а.с 26).

Зазначена постанова від 06.10.2015 року була направлена на адресу боржника супровідним листом № 1217/9 від 06.10.2015 року (т. 5, а.с. 28).

13.10.2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява від представника ФГ "Мрія" , згідно якої останній повідомив, що станом на 13.10.2015 року боржником ТОВ "Норвік Україна" виконавчі документи не виконано, земельні ділянки не звільнені.

30.10.2015 року державним виконавцем Чижик А.П. на адреси сторін направлено вимоги із зазначенням дати проведення виконавчих дій, а саме 05.11.2015 року.

05.11.2015 року за місцем виїзду державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано боржником, однак через відсутність представників правоохоронних органів виконавчі дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2015 року № 911/5484/14 були відкладені, про що складено акт державного виконавця від 05.11.2015 року (том. 5. а.с. 36).

Тобто, боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчих проваджень, факт невиконання боржником судових наказів та постанов про відкриття виконавчого провадження був зафіксований в актах від 29.09.2015 року та від 06.10.2015 року.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що державний виконавець не впевнившись у тому, що боржником була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження в порушення умов ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» виніс акти від 29.09.2015 року, 06.10.2016 року та 05.11.2015 року.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не зобов'язаний здійснювати перевірку надходжень надісланої ним кореспонденції сторонам виконавчого провадження, а для продовження виконання дій в межах виконавчого провадження державному виконавцю достатньо повідомляти сторони виконавчого провадження шляхом надсилання листа.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні вимог скарги про визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1 020 грн, визнання її недійсною та скасування, визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 року про накладення штрафу в розмірі 2040 грн, визнання її недійсною та скасування.

Також скаржник просив суд першої інстанції визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції щодо складання та винесення акту державного виконавця від 16.11.2015 року, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції щодо складання та винесення актів державного виконавця від 29.09.2015 року, 06.10.2015 року та 05.11.2015 року.

Відповідно до п. 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (в редакції чинній на момент складення оскаржуваних актів) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з акту державного виконавця від 29.09.2015 року (том. 5, а.с. 21) під час виконання наказу Господарського суду Київської області від 23.06.2015 у справі № 911/5484/14 про зобов'язання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт встановлено, що станом на 29.09.2015 виконавчий документ боржником у термін, наданий для самостійного виконання не виконаний.

З акту державного виконавця від 06.10.2015 року (том 5, а.с. 26) вбачається, що під час виконання наказів господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у справі № 911/5484/14 про зобов'язання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт, зобов'язання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок встановлено, що станом на 06.10.2015 року виконавчі документи боржником у повторно наданий термін - не виконано.

Як вбачається з акту державного виконавця від 05.11.2015 (том 5, а.с. 36) під час виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у справі № 911/5484/14 про зобов'язання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт, зобов'язання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок встановлено, що виконавчі дії не виявилися можливим провести з причин неявки представників Києво-Святошинського РВ.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що акти державного виконавця були складені з порушенням інструкції, зокрема, дані про понятих були відсутні, з них не вбачається під час вчинення яких саме дій з примусового виконання наказів було встановлено факт невиконання боржником виконавчих дій, тобто державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управляння юстиції у місті Києві відповідно до п. 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень вихід по зазначеній адресі зроблений не був, з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень присутність понятих не є обов'язковою, а жодних виконавчих дій під час складання 29.09.2015 року, 06.10.2015 року та 05.11.2015 року актів державним виконавцем вчинено не було.

09.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників міліції для проведення виконавчих дій при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області № 911/5484/14 від 23.06.2015 року, згідно якої постановлено залучити для підтримки громадського порядку при проведенні виконавчих дій працівників міліції на 16.11.2015 року о 08-00.

Як вбачається з фіскального чеку № 0066 від 14.11.2015 року (том 5, а.с. 40) державний виконавець 14.11.2015 року о 19:22:48, який є вихідним днем (субота) надіслав Києво-Святошинському РВ ГУ МВС України в Київській області вимогу № 1218/9 від 09.11.2015 року, доказів несвоєчасного надіслання державним виконавцем боржнику вимоги № 1218/9 від 09.11.2016 року (том 5, а.с. 41) скаржником ані суду першої інстанції ані суду апеляційної інстанції не надано.

16.11.2015 року за місцем проведення виконавчих дій державним виконавцем складено акт про виконання судового рішення у примусовому порядку.

З акту державного виконавця від 16.11.2016 року (том 5, а.с. 45), складеного в присутності двох понятих: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що державним виконавцем звільнено частини земельних ділянок шляхом знесення будівель і споруд, які знаходяться на вказаних земельних ділянках; майно, яке міститься на вказаних земельних ділянках, а саме: шезлонги білого кольору - 300 шт., човен білого кольору - 1 шт., дитячий майданчик - 1 шт., трансформаторна підстанція, поверхні від батута - 2 шт., машина пральна Whirlpool - 1 шт., металева споруда, контейнер синього кольору - 1 шт. передано на відповідальне зберігання третій особі. Боржником, належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність на земельній ділянці стягувача й іншого майна, ніж те, що визначено в акті державного виконавця від 16.11.2015 не надано суду.

Водночас, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:5007, :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077 перебувають в користуванні ФГ "Мрія" та призначені для ведення фермерського господарства. Майно, що перебувало б на ній перешкоджало б стягувану в повній мірі на власний розсуд в межах цільового призначення використовувати належну йому земельну ділянку. Водночас таке майно не містило жодних індивідуальних ознак, які надали можливість ідентифікувати таке майно з поміж ряду інших подібних речей та установити приналежність такого майна певному суб'єкту господарювання.

Посилання скаржника на те, що майно, яке перебувало на земельній ділянці стягувача належало ФОП ОСОБА_7, ТОВ "Маляниця", ПП "Сембі", у зв'язку з чим державний стягувач безпідставно передав майно третіх осіб на відповідальне зберігання стягувачу оцінюються судом критично, оскільки такі суб'єкти не мали підстав для розміщення свого майна на земельних ділянках ФГ "Мрія", а тому передача на відповідальне зберігання майна, що перебувало на земельній ділянці ФГ "Мрія" не було зміною способу виконання рішення, а однією з виконавчих дій для приведення земельних ділянок ФГ "Мрія" у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням шляхом звільнення від майна, яке на ній перебувало.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.04.2013 року №17/1-17/17, яким був наданий дозвіл на встановлення ТОВ «Норвік Україна», ПП2Сембі», ТОВ «Мелениця» тимчасових споруд на земельній ділянці ФГ «Мрія», були скасовані постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2015 року у справі №369/13110/14-а, яка була залишена в силі судом апеляційної інстанції та касаційної інстанції. Тож такі юридичні особи не мали підстав для розміщення свого майна на земельних ділянках ФГ «Мрія».

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Пори цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що судом першої інстанції були виконані вимоги постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року відповідно до ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийнята господарським судом ухвала відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни ухвали, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, Ухвала Господарського суду Київської області від 20.01.2017 року у справі №911/5484/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційних скарг у зв'язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2017 року у справі №911/5484/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/5484/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді С.А. Гончаров

О.М. Гаврилюк