УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.03.2017Справа № 910/3787/17

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НМПО"

до Київського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства

про стягнення боргу 374 281,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НМПО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про стягнення боргу 374 281, 35 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "НМПО" позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Так, судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов'язок позивача, прокурора направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

В якості доказу направлення Київському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству копії позовної заяви (вих. № 52 від 02.03.2017) з доданими до неї документами, позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек № 7297 від 09.03.2017 та опис вкладення у цінний лист від 09.03.2017.

З доданого до позовної заяви фіскального чеку № 7297 від 09.03.2017 та опису вкладення у цінний лист від 09.03.2017 вбачається, що Київському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству, було направлено позовну заяву до Київського КЕПОП, ксерокопію договору поставки № 43, ксерокопію видаткової накладної № 46 від 16.03.2016, ксерокопія довіреності 12ААЕ № 899115. Водночас до позовної заяви поданої до суду заявником були додані: Витяг з Єдиного державного реєстру № від 22.02.2017, ксерокопія Договору поставки №43 товарів від 03.09.2012; ксерокопія видаткової накладної №46 від 16.03.2016, ксерокопія довіреності 12ААЕ №899115 від 15.03.2016, довіреність на представника позивача Соболь О. Я., яка засвідчує право даної особи на підписання позову від імені ТОВ "НМПО". Тобто позивачем було направлено відповідачу не всі додатки до позовної заяви, що подані до суду. Законодавством не передбачено застережень, щодо не обов'язковості направлення відповідачу тих чи інших документів. Законом чітко встановлено обов'язок позивача направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами, без будь-яких винятків. Отже, позивачем не було виконано обов'язку щодо направлення відповідачу всіх доданих до позовної заяви документів.

Суд дійшов висновку, що зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, проте у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб).

У позовній заяві не вказано повного найменування позивача у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що функціонує відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 18.11.2016 № 3268/5 "Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2016 за № 1500/29630.

Як вбачається з п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Також суд зазначає, що відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 у справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Таким чином, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущених порушень.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ "НМПО" до відповідача Київського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про стягнення боргу 374 281, 35 грн, з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

СуддяІ. В. Усатенко