ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2017 Справа № 904/11162/16

За позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Відповідача 1: П'ятихатської міської ради, м. П'ятихатки, Дніпропетровська область

Відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. П'ятихатки, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Карпенко О.І., посв. №017866 від 22.11.16р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_3, дов. від 13.12.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У листопаді 2016р. керівник Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету П'ятихатської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просив:

- визнати незаконним рішення П'ятихатської міської ради від 24.10.2013 №917-34/VI "Про затвердження технічної документації з землеустрою для укладання договору особистого строкового земельного сервітуту ФОП ОСОБА_1";

- визнати недійсним укладений між П'ятихатською міською радою та ФОП ОСОБА_1 договір №б/н від 08.11.2013 про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,003 га, (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої на АДРЕСА_1, для розміщення тимчасової споруди;

- зобов'язати ФОП ОСОБА_1 звільнити і повернути до земель П'ятихатської міської ради земельну ділянку площею 0,003 га, вартістю 13 507,56 грн. (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану на АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішення П'ятихатської міської ради за №917-34/VI від 24.10.2013р., на підставі якого укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту від 08.11.2013р., не відповідає вимогам земельного законодавства України.

Ухвалою суду від 12.01.2017р. замінено неналежного відповідача у справі - Виконавчий комітет П'ятихатської міської ради на П'ятихатську міську раду.

Відповідач 1 - П'ятихатська міська рада проти позову заперечує, зазначає, що на час укладення спірного договору не було іншої можливості для задоволення потреби відповідача 2. Крім того, згідно п.в) ч.1 ст.99 Земельного кодексу України визначено можливість встановлення земельного сервітуту саме для розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм). Відповідач 1 зазначає, що серед мотивів для укладення договору була необхідність поповнення бюджету міста, враховуючи те, що сума орендної плати за дану земельну ділянку складала б менше ніж вартість плати за особистий строковий сервітут. Також зазначає, що була суспільна необхідність покращення інфраструктури міста щодо організації комерційного обслуговування населення на території поблизу автовокзалу.

Відповідач 2 - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проти позову заперечує, вважає, що відповідно до ст.ст.99-100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором між зацікавленою особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Сервітут може бути встановлений будь-якою особою, що володіє земельною ділянкою на якомусь титулі, тому постійний користувач земельної ділянки, окрім власника, може обтяжити земельну ділянку сервітутом лише на час свого користування. До того ж відповідач 2 зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)" від 12.02.2015р. №191-VIII пункт "в" статті 99 Земельного кодексу України викладено в такій редакції: "право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм)". Таким чином, на думку відповідача 2, законодавець чітко визначив можливість встановлення земельного сервітуту саме для розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області явку представника в судові засідання не забезпечила, письмові пояснення по суті спору не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.45-46), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

06.03.2017р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 1 рішення за №917-34/VІ від 24.10.2013р. "Про затвердження технічної документації з землеустрою для укладання договору особистого строкового земельного сервітуту ФОП ОСОБА_1" П'ятихатська міська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення договору особистого строкового сервітуту під розміщення тимчасової споруди (павільйону та кіоску) для провадження підприємницької діяльності, розроблену приватним підприємством "АРТАР ПРОЕКТ", на території П'ятихатської міської ради по АДРЕСА_1 місце НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Пунктом 2 вищевказаного рішення П'ятихатська міська рада встановила особистий сервітут ФОП ОСОБА_1 відносно земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0,0030 га терміном на 15 років в межах населеного пункту м. П'ятихатки П'ятихатської міської ради під розміщення тимчасової споруди (павільйону та кіоску) для провадження підприємницької діяльності (функціональне використання комерційне), за рахунок земель громадської забудови.

На підставі вказаного рішення 08.11.2013р. між П'ятихатською міською радою (відповідач 1) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач 2) укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,0030 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої на АДРЕСА_1 для розміщення тимчасової споруди, цільове призначення - комерційне, яка згідно акту приймання-передачі території земельної ділянки для сервітутного користування від 08.11.2013р. органом місцевого самоврядування передана ФОП ОСОБА_1 для встановлення земельного сервітуту.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15733008 даний договір зареєстрований в Реєстраційній службі П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області 28.12.2013р.

Відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у П'ятихатському районі Дніпропетровської області за №0-409-0.5-1897/2-16 від 13.06.2016р. вартість земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, складає 13 507,56грн.

Наведене рішення і договір є незаконними та суперечать чинному земельному законодавству України з огляду на таке.

У відповідності до ст.98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Відповідно до ст.404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Рішення, що оскаржується, свідчить про те, що земельна ділянка надана відповідачу 2 не для усунення недоліків його земельної ділянки, а з метою укладення договору встановлення платного земельного сервітуту для розміщення малої архітектурної форми для здійснення комерційної діяльності на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. П"ятихатки.

Крім того, відповідач 2 не є землекористувачем або/та власником сусідніх земельних ділянок, у зв'язку з цим встановлення земельного сервітуту є незаконним.

Відповідно до приписів ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Потреба відповідача 2 у встановленні малої архітектурної форми (павільйону) для здійснення його підприємницької діяльності може вирішитись шляхом прийняття міською радою рішення про надання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки в користування (оренду) в порядку, встановленому Цивільним і Земельним кодексами України, Законом України "Про оренду землі" та іншим чинним законодавством, що регулює земельні відносини.

Встановлення земельного сервітуту ФОП ОСОБА_1 для провадження підприємницької діяльності суперечить наведеним вище нормам закону, оскільки відсутня умова щодо неможливості в інший спосіб задовольнити потребу суб'єкта у встановленні малої архітектурної форми для здійснення його підприємницької діяльності.

Відповідачем 2 не доведено належними і допустимими доказами наявність підстави для встановлення земельного сервітуту - неможливість використання своєї земельної ділянки через недоліки її природного стану чи місця розташування без надання йому права користування спірною земельною ділянкою у порядку земельного сервітуту.

Положеннями ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, рішення за №917-34/VІ від 24.10.2013р., прийняте П'ятихатською міською радою, не відповідає вищенаведеним вимогам Земельного та Цивільного кодексів України, у зв"язку з чим підлягає визнанню незаконним, а укладений на підставі цього рішення договір про встановлення особистого строкового сервітуту - недійсним, земельна ділянка підлягає звільненню та поверненню до земель П'ятихатської міської ради.

Посилання відповідачів на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)" від 12.02.2015р. №191-VIII статтю 99 Земельного кодексу України доповнено пунктом "в" "право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм)" є безпідставним, оскільки принцип сервітуту чітко визначений чинним законодавством України.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в частині позовних вимог про визнання незаконним рішення підлягає стягненню з відповідача 1, в частині позовних вимог про звільнення та повернення земельної ділянки - з відповідача 2, а в частині позовних вимог про визнання недійсним договору - з обох відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення П'ятихатської міської ради від 24.10.2013р. №917-34/VI "Про затвердження технічної документації з землеустрою для укладання договору особистого строкового земельного сервітуту ФОП ОСОБА_1".

Визнати недійсним укладений між П'ятихатською міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір №б/н від 08.11.2013 про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,003га, (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої на АДРЕСА_1, для розміщення тимчасової споруди.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1) звільнити і повернути до земель П'ятихатської міської ради (52100, Дніпропетровська область, м. П'ятихатки, вул. Садова, 79, ) земельну ділянку площею 0,003 га, вартістю 13 507,56грн. (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану на АДРЕСА_1.

Стягнути з П'ятихатської міської ради (52100, Дніпропетровська область, м. П'ятихатки, вул. Садова, 79, ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, , р/р №0291 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172) 2 067,00грн. (дві тисячі шістдесят сім) судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, , р/р №0291 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172) 2 067,00грн. (дві тисячі шістдесят сім) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2017р.

Суддя В.І. Петрова