КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Справа№ 910/28297/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Разіної Т.І.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання Іванову О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Смосюк С.М.- за довіреністю;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

від Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області: Прийма Ю.В.- за довіреністю (присутній в приміщенні Львівського апеляційного господарського суду).

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.09.2016 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області

у справі № 910/28297/14 (головуючий суддя Підченко Ю.О., судді Літвінова М.Є., Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи"

до 1. Львівської міської ради;

2. Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради;

3. Львівської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу

про визнання договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків у розмірі 197 478 061, 25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання наказ господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, в іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.09.2016 та прийняти нову, якою відмовити скаржнику у задоволенні скарги в повному обсязі. Також скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 20.09.2016.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки місцевого господарського суду викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, судом не повно з'ясовано обставини, які мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржником додано до апеляційної скарги клопотання про проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції. Проведення відеоконференції скаржник просить доручити Львівському апеляційному господарському суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Разіної Т.І., Куксова В.В. поновлено Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області до провадження, розгляд справи призначено на 25.01.2017 у режимі відеоконференції, забезпечення якої доручено Львівському апеляційному господарському суду.

25.01.2017 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання в якому позивач просить зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області надіслати ТОВ "Українські інвестиційні системи" копію апеляційної скарги і доданих до неї документів, у зв'язку з їх неотриманням позивачем та відкласти розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні вказані клопотання підтримав.

В судовому засіданні 25.01.2017 представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору по справі № 910/28297/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 продовжено строк вирішення спору по справі № 910/28297/14 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 08.02.2017 у режимі відеоконференції, забезпечення якої доручено Львівському апеляційному господарському суду.

03.02.2017 до канцелярії суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам провадження у справі.

В судове засідання 08.02.2017 представники відповідачів та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів та третьої особи, явка яких обов'язковою в судове засідання не визнавалась.

В судовому засіданні 08.02.2017 представник скаржника підтримав апеляційну скаргу та просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні скарги в повному обсязі. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та скаржника, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі №910/28297/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" задоволені частково; визнано недійсним Договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок та об'єкту комунальної власності від 15.10.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. за реєстровим №4830; визнано недійсним на майбутнє Договір оренди землі №Г-481 від 28.11.2007 р. загальною площею 0,0661 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, кадастровий номер :01:002:0013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою; визнано недійсним на майбутнє Договір оренди землі №Г-482 від 28.11.2007 р. загальною площею 0,0909 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, кадастровий номер :01:002:0014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою; визнано недійсним на майбутнє Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-5874-7 від 18.12.2007 р., загальною площею 600,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради; стягнуто з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" судовий збір у розмірі 2 436 грн. 00 коп.; стягнуто з Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" судовий збір у розмірі 2 436 грн. 00 коп.; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі № 910/28297/14 - скасовано частково в частині визнання недійсними договорів та частково в частині відмови у задоволені позову і прийнято в цій частині інше рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" - задоволено частково; визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди землі №Г-481 від 28.11.2007 року загальною площею 0,0661 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, кадастровий номер :01:002:0013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою; визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди землі №Г-482 від 28.11.2007 року загальною площею 0,0909 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, кадастровий номер :01:002:0014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою; визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-5874-7 від 18.12.2007 року, загальною площею 600,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради; стягнуто з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 59821376 гривні 61 коп.; стягнуто солідарно з Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 12012263 гривні 45 коп.; у задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено; в іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі № 910/28297/14- залишено без змін; стягнуто з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37453 гривні 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37453 гривні 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

23.11.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15 господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

28.07.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме про визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання Наказу Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги; про зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання Наказ Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та стягнути грошові кошти з місцевого бюджету м. Львова, у тому числі шляхом безспірного списання грошових коштів з рахунків головного розпорядника місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради.

На обґрунтування скарги, позивач посилається на наступні обставини.

06.07.2016 скаржник звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі - ГУ ДКСУ у Львівській області) із заявою про виконання судового рішення - Постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015, про стягнення з Львівської міської ради на користь позивача 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги за наказом господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14.

Від ГУ ДКСУ у Львівській області надійшов лист № 12-10/5552 від 15.07.2016 "Про повернення виконавчого документа", у якому зазначено, що виконавчий документ про стягнення судового збору не підлягає виконанню, оскільки Львівська міська рада не перебуває на розрахунково-касовому обслуговуванні та немає відкритих рахунків у ГУ ДКСУ у Львівській області.

Скаржник вважає, що ГУ ДКСУ у Львівській області, відмовляючи у прийнятті виконавчого документу до виконання діяв у порушення способу та порядку, прямо передбаченого Конституцією та Законами України. Такі дії органу казначейства є протиправними, а тому є підстави для зобов'язання ГУ ДКСУ у Львівській області прийняти наказ господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь ТОВ "УІС" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до виконання та здійснення безспірного списання зазначених коштів з місцевого бюджету, у тому числі з рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання наказ господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, в іншій частині вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення встановлено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок).

Пунктом 9 Порядку (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів, інші кошти (ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів (ч. 6 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 7, ч. 9 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти. Сільські, селищні, міські, районні у містах, районні, обласні ради мають печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, рахунки в установах банків України.

Згідно зі ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами. В органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - органи Казначейства України), бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку.

В п.12 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. В п.47 цієї статті вказано, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Отже, міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету.

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Положеннями ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 року про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги повинно відбуватись за рахунок коштів місцевого бюджету незалежно від наявності рахунку Львівської міської ради в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Львівській області.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволені вимоги скарги про визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, та зобов'язання Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання наказ господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стосовно вимоги скарги про стягнення грошових коштів з місцевого бюджету м. Львова, у тому числі шляхом безспірного списання грошових коштів з рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради, суд зазначає наступне.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " передбачено, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Тому, судом першої інстанції вірно зазначено, що встановлення судом порядку виконання дій Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області призведе до втручання та до порушення чинного законодавства, яким урегульовано питання проведення виконавчих дій.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні вимог скарги позивача про стягнення грошових коштів з місцевого бюджету м. Львова, у тому числі шляхом безспірного списання грошових коштів з рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Доводи скаржника про те, що при виконанні судових рішень органи Казначейства здійснюють владні управлінські функції і виступають в якості суб'єктів владних повноважень, дії яких оскаржуються у встановленому КАСУ порядку, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку позивач є стягувачем за наказом господарського суду міста Києва від 23.11.2015, а спір виник щодо дій Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, у зв'язку з поверненням виконавчого документа без виконання. Таким чином, скарга позивача підлягає розгляду господарським судом.

Доводи скаржника про пропуск позивачем встановленого ст. 121-2 ГПК України десятиденного строку на оскарження дій органу Казначейства, колегія судів до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, лист Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області № 12-10/5552 від 15.07.2016 "Про повернення виконавчого документа" отриманий позивачем 21.07.2016, про що свідчить інформація з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта», а зі скаргою позивач звернувся до суду 28.07.2016, тобто в межах встановленого строку на оскарження.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її необґрунтованістю. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому ухвалу господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/28297/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/28297/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/28297/14 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 910/28297/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Т.І. Разіна

В.В. Куксов