КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа№ 911/3005/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (представник згідно договору про надання правової допомоги №080916 від 08.09.2016 р.)

від ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (представник згідно договору про надання правової допомоги №1-10/10/16 від 10.10.2016 р.)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016 р.

у справі №911/3005/16 (суддя Грєхов А.С.)

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору поставки

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 678960,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 25352,21 грн., 79135,06 грн. пені та 43894,65 грн. інфляційних втрат.

18.10.2016 р. ФОП ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Київської області з зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору поставки №01-0105/2015 від 01 травня 2015 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2016 р. позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підриємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 678 960,00 грн. основного боргу, 79135,06 грн. пені, 25352,21 грн. 3% річних, 43894,65 грн. інфляційних втрат, 20000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 12410,13 грн. судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення не мотивоване, судом при винесенні рішення порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Представник ФОП ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

В ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції відповідачем за первісним позовом неодноразово заявлялось клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Слід зазначити, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 р. по даній справі була призначена судова почеркознавча експертиза та зупинено провадження по справі. Проте, у зв'язку з клопотанням представника ФОП ОСОБА_2 провадження по справі було поновлено через неможливість відібрання зразків його підпису, які є необхідними для проведення експертизи.

Після поновлення провадження у справі відповідачем за первісним позовом знову було заявлено клопотання про призначення судової експертизи.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, а також з тим, що таку експертизу неможливо провести через викладені вище обставини. Більше того, в ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем за первісним позовом було визнано акт від 15.06.2015 р.

Також представником відповідача за первісним позовом було подано клопотання про витребування додаткових доказів по справі.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання у зв'язку з тим, що документи які просить витребувати представник не стосуються предмета спору та встановлюють обставини, які не є предметом розгляду даної справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

01.05.2015 р. між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір поставки № 01-0105/2015.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, ФОП ОСОБА_2 (надалі - постачальник) зобов'язується протягом строку дії даного договору передати на умовах, передбачених даним договором, посадковий матеріал (саджанці) содової суниці сорту «Аліна», ботанічний таксон суниця Fragaria L (надалі - «Товар»), у власність ФОП ОСОБА_4 (надалі - покупець), а покупець зобов'язується прийняти вищезазначений Товар та оплатити його в строки, в розмірі та на умовах, визначених даним договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що надання товару здійснюється частинами (партіями) на підставі відповідного акта приймання передачі товару. В акті приймання-передачі товару зазначається фактична кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, яка підлягає поставці у певній партії, що визначається шляхом множення кількості товару на ціну за його одиницю. Форма акта приймання-передачі затверджується додатком № 1 до даного договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.08.2015 р. включно (п. 2.1. договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. договору, товар поставляється та передається постачальником у власність покупця на підставі погоджених сторонами умов поставки окремої партії товару. Постачальник поставляє товар покупцю на умовах Інкотермс 2010 EXW (склад продавця). Місце і умови здійснення відвантаження товару (місцезнаходження поля постачальника): самовивіз з поля ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», Київська область, смт. Ворзель, вул. Крупської, 2.

Постачальник гарантує, що товар, який підлягає поставці, є посадковим матеріалом, описаним у п. 1.1. даного договору, належної якості, повністю придатним до його використання за цільовим призначенням, а саме для отримання врожаю садової суниці сорту «Аліна» (п. 4.1. договору).

Згідно п.п. 5.1., 5.1.1. договору, покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, що визначені за одиницю товару у відповідних актах приймання-передачі товару, що є невід'ємною частиною даного договору. Постачальник передає покупцеві складений акт приймання-передачі товару щодо кожної його партії в момент прибуття покупця до складу постачальника з метою завантаження товару на транспортний засіб покупця.

Покупець зобов'язаний підписати наданий у порядку передбаченому у п. 5.1.1. акт приймання-передачі товару після перевірки кількості та якості наданого товару (п.5.1.2. договору).

Ціна за одиницю товару (один саджанець із якісними характеристиками, передбаченими п.1.1. цього договору) становить 12,00 грн.(п. 5.2.1 договору).

Відповідно до п. 5.3. договору, розрахунки між сторонами здійснюються за кожну окрему партію товару, яка передається постачальником у власність покупця.

Згідно п. 5.3.1. договору, покупцеві надається відстрочка в оплаті кожної окремої поставленої партії товару на строк до 30 календарних днів, яка відраховується з моменту (з дати) відвантаження кожної окремої партії, що підтверджується підписанням Акта приймання-передачі.

На виконання умов договору постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар у кількості 56580 шт. саджанців на загальну суму 678960,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі товару № 1 від 16.05.2015 р. до договору поставки № 01-0105/2015 від 01.05.2015 р. підписаним між сторонами.

Покупець в порушення своїх договірних зобов'язань розрахунків за поставлений товар своєчасно в повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим постачальник звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

До матеріалів справи відповідачем за первісним позовом було долучено акт до договору поставки №01-0105/2015 р. від 01.05.2015 р., складений 15.06.2015 р. та підписаний сторонами у даній справі (а.с. 221). У вказаному акті зазначено, що у 7945 саджанцях, які були передані покупцю за договором поставки №01-0105/2015 від 01.05.2015 р., виявлені невідповідні якості.

В судовому засіданні 13.03.2017 р. представником позивача за первісним позовом не заперечувався даний факт.

Відповідно до 5.2.1 договору, ціна за одиницю товару (один саджанець із якісними характеристиками, передбаченими п. 1.1 цього договору) становить 12,00 грн.

Таким чином, вартість неякісного товару, який був переданий постачальником покупцю становить 95304,00 грн. (7945*12=95304,00).

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що первісні позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню у розмірі 583656,00 грн. (678960,00-95304,00=583656,00).

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача за первісним позовом 79135,06 грн. пені.

Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч. 2 ст. 217 ГК України зазначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч. 2 ст. 551 ЦК України.

Згідно п. 8.5. договору, за порушення покупцем строків оплати товару, передбачених даним договором, покупець сплачує, на вимогу постачальника пеню у розмірі 2% фактичної суми заборгованості, (але не більше подвійного розміру облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня) за кожен день прострочення.

Враховуючи, що колегією суддів частково задоволено первісні позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, колегією суддів здійснено власний розрахунок суми пені, який становить 89867,03 грн.

Оскільки арифметично вірна сума пені за розрахунком суду складає суму більшу ніж заявлено позивачем за первіним позовом до стягнення, а суд, приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача 79135,06 грн. пені підлягає задоволенню в заявленному розмірі.

Крім того, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача 25352,21 грн. 3% річних та 43894,65 грн. інфляційних втрат.

Пунктом 8.7. договору встановлено, що покупець, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять процентів річних від простроченої суми.

Проте, у своїй позовній заяві позивачем заявлено позовону вимогу про стягнення саме 3% річних, а не передбачені договором 30% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що колегією суддів частково задоволено первісну позовну вимогу про стягнення суми основного боргу, а також те, що у своїй позовній заяві позивач просить стягнути саме 3% річних, судом було здійснено власний розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат. Відтак, колегія суддів вважає, що первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 21793,58 грн. 3% річних та 37733,26 грн. інфляційних втрат (виходячи із суми основного боргу у розмірі 583656,00 грн.

Розглянувши зустрічну позовну заяву ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору поставки №01-0105/2015 від 01.05.2015 р., колегія суддів вважає, що даний зустрічний позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Позивач за зустрічним позовом просить господарський суд розірвати договір поставки №01-0105/2015 від 01.05.2015 р., укладений між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4

Обгрунтовуючи позовні вимоги за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_4 посилається на неякісність посадкового матеріалу. Крім того, зазначає, що фізичні особи-підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння та посадкового матеріалу для його реалізації, за умови їх включення до Реєстру суб'єктів насінництва та розсадництва. До вищезазначеного Реєстру ФОП ОСОБА_2 не включений.

Щодо розірвання договору поставки № 01-0105/2015 від 01.05.2015 р., апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, постачальник поставляє товар покупцю на умовах Інкотермс 2010 EXW (склад продавця), зазначених в п. 3.3. договору.

Відповідно до п. 5.1.1. договору, постачальник передає покупцеві складений акт приймання-передачі товару щодо кожної його партії в момент прибуття покупця до складу постачальника з метою завантаження товару на транспортний засіб покупця.

Пунктом 5.1.2. договору визначено, що покупець зобов'язаний підписати наданий у порядку передбаченому у п. 5.1.1. Акт приймання-передачі товару після перевірки кількості і якості наданого товару.

Відповідно п. 8 акта приймання-передачі товару № 1 від 16.05.2015 р. до договору поставки № 01-0105/2015 від 01.05.2015 р., підписаного без застережень відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), останній не має претензій щодо кількості та якості прийнятих саджанців. Отже, матеріалами справи встановлено, що позивач за зустрічним позовом прийняв товар за договором поставки без будь-яких зауважень щодо його якості, вимог про надання документів не направляв, отриманий товар не повернув та не відмовився від нього.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 673 ЦК України, якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Позивач, посилаючись в зустірчній позовній заяві на істотне порушення відповідачем умов договору, а саме на поставку неякісного товару як на підставу розірвання договору, не доводить належними і допустимими доказами наявність в діях позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) істотного порушення договору, завдання таким істотним порушенням шкоди позивачу, а також не доводить те, що внаслідок реальної завданої шкоди відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Так, відповідач за первісним (позивач за зустрічним позовом) не зазначив, в чому полягає істотність порушення, не зазначив якої конкретно шкоди було завдано позивачу та в чому вона виражена, її розмір, не довів причинний зв'язок між істотним порушенням договору позивачем за первісним (відповідачем за зустрічним позовом) та завданою йому шкодою, не обґрунтував, на що підставно розраховував позивач за зустрічним позовом, укладаючи договір, узгоджуючи його умови і чого він значною мірою був позбавлений внаслідок істотного порушення договору відповідачем за зустрічним позовом, не обґрунтував істотність різниці між очікуваним і тим, що в дійсності він отримав і що причиною цього стали дії відповідача за зустрічним позовом.

Протягом дії договору відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не скористався правом передбаченим ст. 678 ЦК України та не врегулював питання заміни товару неналежної якості або відмови від договору, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав.

Також позивач за зустрічним позовом стверджує, що 27.11.2015 р. ФОП ОСОБА_2 отримав від ФОП ОСОБА_4 10000, 00 грн в якості оплати по договору поставки.

Відповідно до п. 5.5.2 договору, розрахунок здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, відкритий в банківській установі, реквізити якого вказані у п. 12 договору.

При здійсненні платежу покупець обов'язково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату цього договору та номер та дату акта приймання-передачі товару, за яким партія товару поставлялася, номер виставленого рахунку-фактури (п. 5.7. договору)

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не надав господарському суду доказів на підтвердження здійснення оплати за отриману продукцію у відповідності до вимог п. 5.5.2.та п. 5.7. договору.

Щодо доводів представника ФОП ОСОБА_4 про відсутність відповідного сертифіката у продавця, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані обставини не стосуються предмету позову та не можуть бути підставою для скасування рішення в межах заявлених вимог.

Щодо висновку Інституту садівництва Національної академії аграрних наук №715 від 07.10.2016 р. (а.с. 63-64), колегія суддів зазначає, що між датами укладення правочину та проведення дослідження предмету договору пройшов значний проміжок часу, тому суд ставиться до цих доводів критично. Окрім цього, у суду відсутні підстави для висновку про тотожність предметів дослідження та укладення між сторонами договору.

Щодо документів, які були долучені скаржником до апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що вказані документи були отримані скаржником вже після винесення судом першої інстанції рішення по даній справі, а відтак не можуть вважатись належним та допустимим доказом по даній справі (а.с. 159, 160, 164).

З огляду на те, що відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не надано належних та допустимих доказів наявності підстав розірвання договору № 01-0105/2015 від 01.05.2015 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Також, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) просить господарський суд покласти на відповідача за первісним (позивача за зустрічним позовом) витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в сумі 20000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до договору №080916 від 08.09.2016 р. про надання правової допомоги, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, останній надавав ФОП ОСОБА_2 правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів відносно стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в рамках договору поставки №01-0105/2015 від 01.05.2015 р.

Судом досліджено, що ОСОБА_3 є адвокатом, про що свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4225 від 26.10.2010 р., копія якого додана до матеріалів позовної заяви.

Понесення ФОП ОСОБА_2 витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, підтверджуються видатковим касовим ордером від 08.09.2016 р., оригінал якого додано до позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки первісний позов задоволено частково, колегія суддів вважає, що понесені позивачем за первісним позовом витрати по оплаті послуг адвоката підлягають частковому задоволенню у розмірі 17461,17 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог та покладаються судом на відповідача за первісним позовом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи ФОП ОСОБА_4, викладені ним в апеляційній скаргзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016 р. в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016 р. у справі №911/3010/16 скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підриємця ОСОБА_4 (08000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) на користь Фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 (02100, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) 583656 (п'ятсот вісімдесят три тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. основного боргу, 79135,06 (сімдесят дев'ять тисяч сто тридцять п'ять гривень шість коп) пені, 21793,58 (двадцять одну тисячу сімсот дев'яносто три гривні п'ятдесят вісім коп.) 3% річних, 37733,26 (тридцять сім тисяч сімсот тридцять три гривні двадцять шість коп.) інфляційних втрат, 17461,17 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят одну гривню сімнадцять коп.) витрат на оплату послуг адвоката та 10834 (десять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні сімдесят сім коп.) судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 (02100, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь Фізичної особи-підриємця ОСОБА_4 (08000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) 1925,31 (одну тисячу дев'ятсот двадцять п'ять гривень тридцять одну копійку) судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Київської області.

Справу №911/3005/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець