ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2017 Справа № 904/1907/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Рудковській О.А.

за участю представників сторін:

від кредитора - представник ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Кравченко М.В. за довіреністю №12122/10/04-63-10-010 від 06.04.2016р.

від боржника: ліквідатор Юдицький О.В.

в засіданні приймали участь:

- ОСОБА_3

- представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відповідно до договору про надання правової допомоги №01/16 від 19.05.2016р.

- ОСОБА_5

- представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (відповідно до договору про надання правової допомоги №06/05/16-1 від 06.05.2016р.)

розглянувши справу

за заявою Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро

до боржника Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 порушено ухвалою господарського суду 31.03.2015 р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою від 14.04.2015р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Величка Віктора Юрійовича, свідоцтво №450 від 27.02.2013р. (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. постанову суду від 14.04.2015р. в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Величка Віктора Юрійовича (свідоцтво №450 від 27.02.2013р.) скасовано, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Юдицького Олександра Вікторовича (свідоцтво №416 від 05.04.2013р.).

23.06.2016р. до суду надійшла заява ТОВ "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" б/н б/д про зобов'язання ліквідатора виключити з ліквідаційної маси частку в статутному капіталі ТОВ "Межрегіональне управління розвитку бізнесу", в розмірі 23,3 % вартістю 23300грн., яка зареєстрована за ОСОБА_3

31.01.2017р. до суду надійшов відзив ліквідатора №02-01/11714/904-7683 від 26.01.2017р. відповідно до якого ліквідатор заперечує проти задоволення заяви оскільки громадянин-підприємець відповідає за своїм зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора, встановлено наступне.

ОСОБА_9 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить визнати за собою право власності на частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" в розмірі 46,7 %, що становить 46 700 грн., в тому числі частку в розмірі 23, 3 %, що становить 23 300 грн., яка згідно установчих документів була закріплена за ОСОБА_3, та частку в розмірі 23,4 %, що становить 23 400 грн., яка згідно установчих документів була закріплена за ОСОБА_10.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року позов задоволено, а саме:

- визнано за ОСОБА_9 право власності на частку у статутному капіталі Товариство з обмеженою відповідальністю "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" в розмірі 46,7 % що становить 46 700,00 грн., в тому числі частку в розмірі 23,3%, що становить 23 300, 00 грн., яка згідно установчих документів була закріплена за ОСОБА_3, та частку в розмірі 23,4%, що становить 23 400, 00 грн., яка згідно установчих документів була закріплена за ОСОБА_10;

- стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 витрати по сплаті судового збору в розмірі по 860,25 грн. з кожного.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року у справі № 904/6094/13 залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року у справі № 904/6094/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2014 року касаційні скарги ОСОБА_10 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 у справі №904/6094/13 відмовлено в позові ОСОБА_9 про визнання права власності на частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Межрегіональне управління розвитку бізнесу": в розмірі 46,7 %, що становить 46.700,00 грн., в тому числі частку в розмірі 23,3 %, що становить 23.300,00 грн., та згідно з установчими документами закріплена за ОСОБА_3, а також частку в розмірі 23,4 %, що становить 23.400,00 грн., та згідно з установчими документами закріплена за ОСОБА_10.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 у справі № 904/6094/13 скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2015р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.08.2015р. залишено без змін.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 128 ГК України громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (ст. 51 ЦК України).

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Згідно із ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Як вбачається з положень ст. 90 Закону у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Господарський суд має право за вмотивованим клопотанням фізичної особи та інших учасників провадження у справі про банкрутство, виключити із складу ліквідаційної маси майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством може бути звернено стягнення, якщо майно є неліквідним чи дохід від реалізації якого істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів. Загальна вартість майна фізичної особи, яка виключається із складу ліквідаційної маси відповідно до положень цієї частини, не може перевищувати шести з половиною тисяч гривень.

Продажу підлягає все майно фізичної особи, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом (ч.10 ст. 91 Закону).

Враховуючи те, що частка в статутному капіталі ТОВ "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" в розмірі 23,3 %, що становить 23.300,00 грн., та згідно з установчими документами закріплена за ОСОБА_3, не входить до переліку майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення та майно, яке перебуває в заставі, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ТОВ "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" про виключення майна з ліквідаційної маси банкрута відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 40, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Межрегіональне управління розвитку бізнесу" б/н б/д про виключення майна з ліквідаційної маси банкрута відмовити.

Суддя Д.М. Полєв