ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа № 914/2699/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Матущака О.І. Хабіб М.І.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

від позивача (стягувача): - ОСОБА_1 представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача (боржника): ОСОБА_2 - представник (довіреність в матеріалах справи); ОСОБА_3 директор товариства;

від органу виконання судових рішень: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, вих. № 5/Т від 30.01.2017

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.01.2017 (головуючий суддя Крупник Р.В., судді Король М.Р. та Юркевич М.В.), винесену за результатами розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби

у справі № 914/2699/15

за первісним позовом (стягувач): Споживчого кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

до відповідача (боржник): Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області

про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області

до відповідача: Споживчого кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

про розірвання договору будівельного підряду та стягнення збитків.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2017 у справі № 914/2699/15 відмовлено ТОВ Будова-Захід в задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016 ВП №52078220.

Відмовлено ТОВ Будова-Захід в задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. щодо накладення арешту на майно та кошти на банківських рахунках ТОВ Будова-Захід, визнання недійсною постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016 ВП №52078220, постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. про арешт коштів від 22.09.2016 та від 27.09.2016 ВП №52078220, про зобовязання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. закрити виконавче провадження №52078220.

При прийнятті ухвали, місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що з п. 3 мирової угоди від 23.03.2016, укладеної СК Степана Бандери та ТОВ Будова-Захід, СК Степана Бандери зобовязався до 27.03.2016 передати ТОВ Будова-Захід завірені копії договорів, укладених членами СК Степана Бандери та СК Степана Бандери, а ТОВ Будова-Захід в свою чергу, зобовязувався до 23.04.2016 перерахувати на розрахунковий рахунок СК Степана Бандери 2 327 261, 56 грн. Також у зазначеному пункті мирової угоди йдеться про те, що у разі ненадання СК Степана Бандери копій документів у встановлений строк, строк оплати коштів на користь СК Степана Бандери відтерміновується до надання таких документів.

Зазначив, що матеріали справи свідчать про те, що СК Степана Бандери було передано, а ТОВ Будова-Захід прийняті копії обумовлених мировою угодою договорів, про що сторонами підписано відповідні акти.

Отже, з огляду на невиконання ТОВ Будова-Захід зобовязання згідно з мировою угодою щодо перерахування коштів, стягувач звернувся до органу виконання судових рішень з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Суд вказав, що так як взятих на себе зобовязань згідно мирової угоди боржник не виконав, строк предявлення виконавчого документа не закінчився і такий відповідав вимогам, передбаченим Законом, державним виконавцем правомірно та відповідно до чинного на той час законодавства було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016 ВП №52078220, а тому правові підстави для визнання його дій незаконними, а постанови недійсною відсутні. Інших передбачених законом обставин, наявність яких є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, скаржником наведено не було.

Також, суд зазначив про законність винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та арешт коштів боржника.

Відхиляючи доводи скаржника про відсутність у виконавчому документі обовязкових реквізитів, суд послався на висновки Львівського апеляційного господарського суду, викладені в постанові 13.09.2016 у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, боржник - ТОВ Будова-Захід звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.01.2017 та винести нове судове рішення, яким визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відкриття виконавчого провадження № 52078220; визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016 № 52078220; визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення арешту на все майно ТОВ «Будова-Захід» та на кошти на банківських рахунках товариства; визнати недійсною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016 ВП № 52078220; постанову про арешт коштів боржника на рахунках, відкритих в АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» від 22.09.2016; постанову про арешт коштів боржника на рахунках, відкритих у ПАТ «АКБ Львів», АТ «Укрсиббанк», ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.09.2016 у ВП № 52078220.

Зокрема, зазначає, що СК «Степана Бандери» не до кінця виконав зобовязання, які передбачені мировою угодою, а саме, значна кількість договорів відступлення права вимоги, укладені членами СК «Степана Бандери» та СК «Степана Бандери» із суттєвими порушеннями. Отже, зустрічні дії товариства, що полягають в перерахуванні коштів, залежать від належного виконання СК «Степана Бандери» своїх обовязків.

Також, вказує, що ухвала Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 про затвердження мирової угоди у даній справі не містить обовязкових реквізитів, які визначені ст. 86 ГПК України та ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Також, скаржником подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких останній зазначає, що мирова угода, затверджена місцевим господарським судом по суті є різновидом цивільно-правового договору, адже у ній прописані взаємні зустрічні обовязки. Також звертає увагу суду, що виконавче провадження відкрито на суму 2 327 261, 56 грн та 100% штрафу від несплаченої суми, при цьому рішення суду про стягнення основної заборгованості чи штрафу відсутнє.

Стягувач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначав про законність відмови в задоволенні скарги на дії ДВС з підстав, викладених в ухвалі місцевого господарського суду від 12.01.2017.

В дане судове засідання зявився представник стягувача, яка підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просила ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.01.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник боржника та директор товариства підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили скасувати оскаржувану ухвалу, скарги на дії ДВС задоволити.

Орган виконання судових рішень явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення стягувача та боржника, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 12.01.2017 у справі № 914/2699/15, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 у справі №914/2699/15 за позовом СК Степана Бандери до ТОВ Будова-Захід про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ТОВ Будова-Захід до СК Степана Бандери про розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012 № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396 318, 93 грн затверджено мирову угоду від 23.03.2016, укладену СК Степана Бандери та ТОВ Будова-Захід. Провадження у справі припинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У звязку з невиконанням боржником умов мирової угоди, 22.06.2016 стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою про примусове виконання ухвали. За результатами розгляду заяви стягувача, 24.06.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №51494573 з підстав відсутності у виконавчому документ обовязкових реквізитів, у тому числі гербової печатки.

Вважаючи вказану постанову та дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчому провадженні незаконними, СК Степана Бандери звернувся з відповідною скаргою до суду. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.07.2016 скаргу СК Степана Бандери було задоволено частково, визнано незаконними дії державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.06.2016 ВП №51494573 з підстав відсутності обовязкових реквізитів виконавчого документа та строку предявлення виконавчого документа до виконання, в решті вимог скарги відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 ухвалу місцевого господарського суду від 23.03.2016 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги СК Степана Бандери відмовлено повністю. В задоволенні вимог апеляційної скарги про припинення провадження відмовлено. Присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача 1 378, 00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У звязку з невиконанням боржником умов мирової угоди, 31.08.2016 стягувач повторно звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про примусове виконання ухвали.

05 вересня 2016 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52078220 про стягнення з боржника заборгованості в сумі 2 327 261, 56 грн та штрафу у розмірі 100% від несплаченої суми. Всього заборгованість на загальну суму - 4 654 523, 12 грн. Боржнику надано семиденний строк з моменту винесення постанови для самостійного виконання виконавчого документу.

Оскільки у строк, визначений постановою про відкриття виконавчого провадження боржником виконавчий документ виконаний не був, 22.09.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 27.09.2016 постанови про арешт коштів боржника (на рахунках, відкритих в АТ ОСОБА_4 ОСОБА_3, ПАТ АКБ Львів, АТ УкрСиббанк, Печерська філія ПАТ КБ Приватбанк). Арешт накладено в межах суми - 4 654 523, 12 грн.

Одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК).

У разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах.

Як вказувалось вище, місцевий господарський суд дійшов висновку про законність дій державного виконавця.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що виконавче провадження №52078220 було відкрите державним виконавцем на підставі виконавчого документу, який відповідав вимогам ст. 18 Закону. Такого висновку дійшов Львівський апеляційний господарський суд у постанові від 13.09.2016 та вказав, що судом першої інстанції правильно зазначено, що резолютивна частина ухвали від 23.03.2016 містить повне найменування стягувача і боржника, їхні адреси та коди ЄДРПОУ. Також у постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що погоджується з твердженнями суду першої інстанції про строки предявлення виконавчого документа до виконання протягом року з наступного дня після набрання ним законної сили, тобто з 24.03.2016. Вказані обставини в силу ст. 35 ГПК України повторного доказування не потребують.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з спростуванням судом посилання скаржника на невиконання СК Степана Бандери п. 3 мирової угоди, зокрема, щодо передачі договорів, складених із суттєвими порушеннями, оскільки факт одержання належним чином оформлених договорів боржником підтверджується підписом представника ТОВ Будова-Захід на актах передачі документів від 28.03.2016 та від 18.04.2016. Більше того, за п. 3 мирової угоди, обовязок щодо перерахування грошових коштів ТОВ Будова-Захід виник в останнього з моменту передачі СК Степана Бандери договорів та, водночас, не ставився в залежність від оформлення договорів. Слід також зазначити, що боржником не подано жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Так, приписами ч. 1, абз. 1 ч. 2, п. 5, 6 ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановами, передбаченими частиною другою ст. 57 Закону, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Тобто, державний виконавець має право відкривати виконавче провадження, накладати арешт на кошти та майно боржника в межах суми стягнення, вказаної у виконавчому документі, в даному випадку мирова угода.

З мирової угоди вбачається, що боржник зобовязується перерахувати до 23 квітня 2016 року включно на розрахунковий рахунок стягувача кошти в сумі 2 327 261, 56 грн. Отже, 2 327 261, 56 грн і є сумою стягнення (п. 3 угоди).

Проте, державним виконавцем відкрито виконавче провадження №52078220 про стягнення з боржника заборгованості на загальну суму 4 654 523, 12 грн (2 327 261, 56 грн + штраф у розмірі 100%).

В мировій угоді вказано, що у разі не оплати боржником стягувачу коштів у встановлені терміни, передбачені даною угодою, ТОВ «Будова-Захід» оплачує на користь СК «Степана Бандери» штраф у розмірі 100% від несплаченої суми до 23.05.2016.

Однак, державний виконавець не наділений повноваженнями встановлювати правомірність стягнення штрафу, передбаченого п. 3 мирової угоди та самостійно визначати суму штрафу.

Відкриваючи виконавче провадження та в подальшому, накладаючи арешти, державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень та по суті, вказавши загальну суму - 4 654 523, 12 грн (тіло+100% штрафу), вважає доведеним факт невиконання мирової угоди та стягує штраф за її невиконання.

Колегія суддів зазначає, що підставність та розмір нарахування штрафу повинен бути підтверджений, зокрема рішенням суду. Слід відзначити, що вказаний штраф не входив до предмету позовних вимог, щодо яких було укладено мирову угоду.

Отже, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення 4 654 523, 12 грн та, як наслідок, винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про арешт коштів боржника є незаконними.

Поряд з цим, місцевим господарським судом не надано оцінки вищевказаному, що є порушенням норм процесуального права.

Слід зазначити, що з огляду на неможливість визнання недійсними постанов державного виконавця в частині, такі підлягають визнанню недійсними в цілому.

Отже, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно та на кошти на банківських рахунках у межах ВП № 52078220 слід визнати незаконними.

Постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 27.09.2016 у межах ВП № 52078220 слід визнати недійсними.

Поряд з цим, боржником заявлялась також вимога про зобовязання державного виконавця закрити виконавче провадження № 52078220.

Слід зазначити, що ЗУ «Про виконавче провадження» не містить поняття закриття виконавчого провадження. В той час, як ст. 49 Закону вказує на випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню. Однак судом, з урахуванням визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження, не знайдено підстави для задоволення вимоги про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, слід зазначити, що місцевим господарським судом по суті розглянуто вимогу боржника про визнання недійсною постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, однак результат розгляду не відображено в резолютивній частині ухвали.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, підлягає відшкодування боржникові органом виконавчої служби, оскільки даний спір щодо розгляду скарги на дії ДВС виник саме у звязку з його неправильними діями.

Керуючись ст. ст. 43, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.01.2017 у справі 914/2699/15 скасувати.

Скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задоволити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно та на кошти на банківських рахунках у межах ВП № 52078220.

Визнати недійсними постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 22.09.2016, арешт коштів боржника від 27.09.2016 у межах ВП № 52078220.

В задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід щодо зобовязання державного виконавця закрити виконавче провадження № 52078220 відмовити.

3. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівські області, , місцезнаходження: 79000, Львівська обл., місто Львів, пл. Шашкевича, будинок 1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід , місцезнаходження: 80643, Львівська обл., Бродівський район, село Смільне, вулиця Привокзальна, будинок 1 1 600, 00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 10.03.2017.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Хабіб М.І.