ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017р. Справа№ 914/3357/16

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі», м.Львів

про розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва №514 від 21.11.2006р. та зобовязання відповідача повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі», м.Львів

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

про внесення змін до договору купівлі-продажу

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

Суть спору: позов заявлено Регіональним відділенням державного майна України по Львівській області, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі», м.Львів про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва конференц-зали на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, укладений 21.11.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі», який посвідчено нотаріально 21.11.2006р. ОСОБА_3, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №5782, та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35.

Ухвалою суду від 30.12.2016р. за клопотанням позивача надано відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі та справу прийнято до провадження і призначено до розгляду у судовому засіданні 25.01.2017р.

Ухвалою суду від 24.01.2017р. порушено провадження та прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі», м.Львів до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів про внесення змін в договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, реєстраційний номер 5782, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером 5782 від 21.11.2006р., виклавши п.5.4 в наступній редакції: «Покупець зобовязаний добудувати обєкт без збереження первісного призначення протягом пятнадцяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу». Судом ухвалено здійснювати розгляд справи спільно з первісним позовом та призначено заяву до розгляду в засіданні 25.01.2017р.

В судовому засіданні 25.01.2017р. оголошено перерву до 08.02.2017р. для надання можливості позивачу (за зустрічним позовом) ознайомитись з зустрічною позовною заявою та подати відзив. В судовому засіданні 08.02.2017р. оголошено перерву до 22.02.2017р. В судовому засіданні 22.02.2017р. оголошено перерву до 15.03.2017р. для надання можливості сторонам подати додаткові документи на підтвердження своїх правових позицій.

Представники сторін в судове засідання 15.03.2017р. зявились, їм розяснено права у відповідності до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Представник позивача (за первісним спором) позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що між позивачем та відповідачем ТзОВ «ЮриДіксі» в листопаді 2006 року укладено договір, за яким останній набув право власності на обєкт незавершеного будівництва. Проте, за результатами поточної перевірки, проведеної в листопаді 2016 року позивачем встановлено факт невиконання відповідачем умов такого договору, що зумовило звернення РВ ФДМУ по Львівській області до суду із позовом про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №527 від 16.02.2011р. та зобовязання відповідача повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-зал. Просив позов задоволити.

Представник відповідача (за первісним позовом) долучив до матеріалів справи додаткові докази на підтвердження своєї правової позиції (вх.№10274/17 від 15.03.2017р.) та зазначив, що між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав за первісним позовом існував судовий спір і є рішення судів з такого спору, про що подав відповідну заяву (вх.№7002/16 від 21.02.2017р.). Зокрема зазначив, що господарський суд Львівської області 11.06.2012 року виніс рішення по справі №5015/1266/12 за позовом Прокурора Сихівського району міста Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 21.11.2006р. та зобов'язання повернути придбаний об'єкт незавершеного будівництва конференц зал на 790 місць за адресою: вул.Стрийська, 35 у м.Львові по акту приймання-передачі у державну власність, яким в задоволенні позову відмовлено повністю. Вказане рішення залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2012р. Окрім цього, господарським судом Львівської області також розглядалась справа №914/1742/14 за позовом Прокурора Сихівського району міста Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (ЄДРПОУ №34306330) про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 21.11.2006р. та зобов'язання повернути придбаний об'єкт незавершеного будівництва конференц - зал на 790 місць за адресою: вул.Стрийська, 35 у м.Львові по акту приймання-передачі у державну власність. Провадження по справі в цій частині припинено рішенням господарського суду Львівської області від 22.07.2014р., яке залишено в цій частині без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р.

У звязку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження по справі якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Варто зазначити, що як справу №5015/1266/12, так і справу №914/1742/14 порушено за позовами Прокурора Сихівського району міста Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області, в той час як позивачем по справі №914/3357/16 є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, органи прокуратури до участі в справі не залучено.

Окрім того, Пленумом Вищого господарського суду у п.3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. розяснено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

І хоч предмети спору по вказаних справах аналогічні розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006р., проте як на підставу позовних вимог по справі №914/3357/16 позивач посилається на невиконання відповідачем умов вказаного договору, в який внесено зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. по справі №914/1742/14, що встановлені актом поточної перевірки виконання умов вказаного договору від 23.11.2016р. Беручи до уваги те, що вказаним актом зафіксовано результати перевірки виконання умов договору зі змінами, а також дату її проведення, суд приходить до висновку про відмінність підстав позову по справі №914/3357/16 від підстав позову по справах №5015/1266/12 та №914/1742/14, відтак, визначені законом підстави для припинення провадження по справі відсутні.

Представник відповідача (за первісним позовом) проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у поданих запереченнях (вх.№2686/16 від 24.01.2016р.). Водночас, вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю із вказаних у ньому підстав.

Зокрема, зазначив, що несвоєчасність виконання умов договору, встановлена зазначеним актом поточної перевірки, зумовлено протиправною бездіяльністю РВ ФДМУ по Львівській області та ГУ ДФС у Львівській області, що суперечить вимогам законодавства. Натомість, ТзОВ «ЮриДіксі» самостійно вчиняються дії з метою оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовано обєкт незавершеного будівництва та подальшого переоформлення прав забудовника та добудови вказаного обєкта. Відтак, зважаючи на відсутність вини ТзОВ «ЮриДіксі» в порушенні умов договору, просив суд відмовити в задоволенні позову про розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва, та, зважаючи на порушення, допущені РВ ФДМУ по Львівській області, задоволити зустрічний позов та продовжити строк виконання зобовязання із добудови обєкта, внісши зміни в такий договір, виклавши п.5.4 договору у запропонованій ним редакції.

Представник РВ ФДМУ по Львівській області просив відмовити у задоволенні зустрічного позову з мотивів, наведених у поясненнях (вх.№7199/17 від 22.02.2017р.). Зокрема, зазначено, що позивачем за зустрічним позовом не дотримано процедуру внесення змін до господарського договору, відтак, РВ ФДМУ по Львівській області позбавлений можливості розглянути відповідну пропозицію ТзОВ «ЮриДіксі». Оскільки органом приватизації не надано відмову про внесення змін до договору, спір про внесення змін до договору відсутній. Окрім того, також звернув увагу на те, що необхідність внесення змін до договору мотивовано порушенням РВ ФДМУ по Львівській області вимог ст.8 Закону України «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва», яка втратила свою чинність.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (позивач по справі, продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (відповідач по справі, покупець за договором) 21.11.2006р. укладено договір №514 купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35, за яким продавець зобовязався передати у власність покупцеві обєкт незавершеного будівництва Конференц-зал на 790 місць, який розташований за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 35 (надалі обєкт незавершеного будівництва), що належить продавцеві на підставі постанови господарського суду Львівської області від 23.02.2006р. по справі №1/362-19/155 та акту прийому-передачі від 18.07.2006р., а покупець зобовязується прийняти вказаний обєкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі (п.1.1). Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №5782. До вказаного договору також внесено зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. по справі №914/1742/14, а саме викладено п.5.4 договору в новій редакції.

Згідно п.1.2 договору, право власності на обєкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі. До матеріалів справи долучено копію акту прийому-передачі вказаного обєкта незавершеного будівництва на підставі договору за ціною 400000,00грн., в тому числі з ПДВ, складеного та підписаного сторонами 24.01.2007р.

Згідно з абз.19 ч.2 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації.

У відповідності до п.5.1 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 02.10.2012р. №3607, на нього покладено здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Порядок контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації затверджено наказом Фонду державного майна України від 10.05.2012р. №631 (далі - Порядок). Відповідно до п.2.4 зазначеного Порядку, у процесі проведення контролю за виконанням умов договору використовуються документи, які можуть підтверджувати стан їх виконання. При цьому власник зобов'язаний забезпечити надання державному органу приватизації або представнику державного органу приватизації документів, які він вважає необхідними для підтвердження виконання умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, РВ ФДМУ по Львівській області проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35, від 21.11.2006р., за яким покупець взяв на себе обовязок, серед іншого, у шестимісячний термін з моменту підписання цього договору підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним (п.5.3), а також добудувати об'єкт без збереження первісного призначення протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу (п.5.4).

Водночас, у п.3.3 акту від 23.11.2016р., складеного за результатами зазначеної поточної перевірки, зафіксовано, що такі зобов'язання покупцем фактично не виконано.

У п.11.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання однією зі сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду, а обєкт незавершеного будівництва повернутий у державну власність.

Зазначене зумовило звернення РВ ФДМУ по Львівській області до суду із позовною заявою про розірвання договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва №514 від 21.11.2006р. та зобовязання відповідача повернути за актом приймання-передачі у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць.

Водночас, відповідач стверджує, що право забудовника на об'єкт і право землекористування на земельну ділянку не переоформлені покупцем, а будівельні роботи не ведуться в зв'язку з тим, що ГУ ДФС України у Львівській області та РВ ФДМУ по Львівській області, в порушення діючого законодавства України, по даний час не вжито передбачених законодавством заходів щодо відведення земельної ділянки покупцю. Така бездіяльність зазначених субєктів зумовила довгострокову затримку в оформлені документів на укладення договору оренди земельної ділянки та неможливість, у зв'язку з цим, розпочати будівництво. Відтак, ТзОВ «ЮриДіксі», 18.10.2016р., відповідно до ч.1.ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна» та Наказу ФДМУ №605 від 03.05.2012р., звернулося до РВ ФДМУ по Львівській області з пропозицією про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, розташованого за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 35 стосовно продовження строку будівництва на 15 років. У відповідь на вказану пропозицію ТзОВ «ЮриДіксі» отримано лист РВ ФДМУ по Львівській області №11-06-06926, в якому було зазначено, що Товариство має додатково надати звіт про стан виконання договірних умов та рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду. Такий звіт направлено на адресу позивача 10.11.2016р. Проте, ТзОВ «ЮриДіксі» не отримано від РВ ФДМУ по Львівській області відповіді на пропозицію внести зміни до зазначеного договору купівлі-продажу. Натомість, останнє звернулось до суду із позовом про розірвання такого договору. Зазначене зумовило звернення ТзОВ «ЮриДіксі» до суду із зустрічною позовною заявою про внесення змін в договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, реєстраційний номер 5782, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером 5782 від 21.11.2006р., виклавши п.5.4 в наступній редакції: «Покупець зобовязаний добудувати обєкт без збереження первісного призначення протягом пятнадцяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу».

При вирішенні спору суд виходив за такого.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про приватизацію державного майна», спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Так, ч.ч.1, 2 ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.2 Постанови №10 від 24.10.2011р. роз'яснено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відтак, дана справа підвідомча і підсудна господарському суду Львівської області.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку, як передбачено ч.1 ст.188 ГК України, не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.5 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Зокрема, ч.2 ст.651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Так, актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35, від 21.11.2006р. від 23.11.2016р. встановлено фактичне невиконання покупцем взятих на себе за договором зобовязань, а саме: у шестимісячний термін з моменту підписання цього договору підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним (п.5.3), а також добудувати об'єкт без збереження первісного призначення протягом десяти років з моменту укладення договору купівлі-продажу (п.5.4).

Відповідно до абз.17 ч.2 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'яти років. Аналогічну за змістом норму на момент укладення договору, було зафіксовано в абз.4 ч.2 ст.27 вказаного Закону.

Водночас, у зауваженнях ТзОВ «ЮриДіксі» від 24.11.2016р. на вказаний акт зазначено, що право забудовника на об'єкт і право землекористування на земельну ділянку не переоформлені покупцем, а будівельні роботи не ведуться в зв'язку з тим, що ГУ ДФС України у Львівській області та РВ ФДМУ по Львівській області, в порушення діючого законодавства України, по даний час не вжито передбачених законодавством заходів щодо відведення земельної ділянки покупцю, що підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 по справі №914/1742/14. Такі дії РВ ФДМУ по Львівській області та балансоутримувача ГУ ДФС у Львівській області призвели до неможливості покупця переоформити права забудовника на об'єкт та право користування на земельну ділянку, що в свою чергу не дає можливості вести будівельні роботи. При цьому, покупець докладає максимум зусиль по переоформленню права користування земельної ділянки на ТзОВ «Юри Діксі», про що зазначено в звіті покупця від 10.11.2016 року за № 02/11-2016 і надано відповідні документи.

Відповідачем (за первісним позовом) зазначено, що в порушення ст.8 Закону України «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва», Регіональне відділенняе Фонду державного майна України по Львівській області та балансоутримувачем ГУ ДФС України у Львівській області не вжили у встановленому порядку заходів щодо відведення земельної ділянки по вул.Стрийській, 35 у м. Львові, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, не звертались з поданням до органів виконавчої влади щодо відведення земельної ділянки покупцю. А без отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка знаходиться під об'єктом незавершеного будівництва, неможливо отримати дозвіл на здійснення будівельних робіт. На підтвердження того, що ТзОВ «ЮриДіксі» вчиняються дії з метою виконання умов договору та переоформлення права землекористування на земельну ділянку під обєктом незавершеного будівництва та права забудовника на такий обєкт, з метою його подальшої добудови, долучено до матеріалів справи документи, зокрема договори та листування з державними органами.

Так, у відповідності до ст.8 Закону України «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва» (в редакції, чинній на час укладення договору), відведення земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, оформляється відповідним рішенням згідно з вимогами законодавства (ч.1). У разі відсутності рішення про відведення земельної ділянки в натурі, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, за поданням органів приватизації спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його органи на місцях разом з адміністрацією підприємства, установи, організації, на балансі яких перебуває об'єкт незавершеного будівництва, у місячний строк вживають у встановленому порядку заходів щодо відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва (ч.2). Роботи, пов'язані з відведенням земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, та підготовкою технічної документації, необхідної для її придбання, а також оформленням державного акта на право власності на землю, виконуються за рахунок коштів, передбачених на підготовку та проведення приватизації (ч.3).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. по справі № 914/1742/14 встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований придбаний відповідачем об'єкт незавершеного будівництва, знаходиться у постійному користуванні Державної податкової інспекції по Львівській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею , зареєстрованого 05.08.1996 за №37 в книзі записів 1-1. З матеріалів справи вбачається, що після продажу відповідачу об'єкта незавершеного будівництва, земельна ділянка, на якій він розташований, не була вилучена з постійного користування ДПІ у Львівській області та не була передана ТзОВ «ЮриДіксі» у встановленому законом порядку. Жодних доказів на підтвердження вчення органом приватизації (позивачем) чи балансоутримувачем об'єкта незавершеного будівництва та землекористувачем земельної ділянки, на якій він розташований (ДПІ у Львівській області), дій, спрямованих на відведення відповідачу земельної ділянки суду не подано. Хоча, в силу названих норм РВ ФДМУ мало звернутися з відповідним поданням до спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів щодо відведення відповідачу земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. Після звернення органу приватизації уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його органи на місцях разом з адміністрацією ДПІ по Львівській області, на балансі якої перебував об'єкт незавершеного будівництва, у місячний строк мали вжити у встановленому порядку заходів щодо відведення відповідачу земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. Роботи, пов'язані з відведенням земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, виконуються за рахунок коштів, передбачених на підготовку та проведення приватизації. Проте, листами Відділу Держкомагенства у м. Львові ГУ Держкомагенства у Львівській області від 02.06.2014 №5/3/С-01-15-віз/6 та від 11.06.14 № 40/01-15/2011 підтверджено, що з 12.12.2006 р. по 01.06.2014 РВ ФДМУ не зверталося щодо відведення земельної ділянки вул.Стрийській, 35 у м.Львові, на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва - конференц-зал ( т.1, а.с. 133,134). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач самостійно вчиняв дії для отримання у користування земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. 09.04.2008 відповідач підписав з Львівською міською радою договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,64га по вул. Стрийській, 35 у м.Львові для обслуговування будівлі конференц-залу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням господарського суду Львівської області від 11.06.2012р. у справі №5015/1266/12 встановлено, що на підставі ухвали № 1650 від 20.03.2008р. відповідач 09.04.2008р. уклав з Львівською міської радою договір оренди земельної ділянки яка знаходиться у м.Львові по вул.Стрийській, 35 для обслуговування будівлі конференц-залу, кадастровий № :01:001:0011, загальною площею 1,64 га, в тому числі під забудовою 0,1328 га, під твердим покриттям 0,1422 га, під озелененням 1,3650 га, строком на 10 років до 20.03.2018р. До матеріалів справи долучено докази сплати ТзОВ «ЮриДіксі» земельного податку та орендної плати за вказану земельну ділянку.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2012р. по справі №5015/1266/12 також встановлено, що Архітектурне бюро Зотових розробило план проектних робіт та ТзОВ «ЮриДіксі» отримало дозвіл на розроблення містобудівельного обґрунтування розміщення громадського центру. В 2009 році у звязку із фінансовими труднощами іноземного інвестора ТзОВ «ЮриДіксі» було недофінансоване з проведення підготовчих робіт по будівництву. Представник відповідача повідомив, що 15.05.2012р. ТзОВ «ЮриДіксі» провело організаційну зустріч з начальником ДПА у Львівській області по сервітутному розмежуванню земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 35. Після отримання дозволу на проведення підготовчих робіт по будівництву, проведено зустріч з першим заступником міського голови, який розпорядився включити в порядок денний засідання виконкому документи ТзОВ «ЮриДіксі» на продовження терміну початку робіт по будівництву у звязку з придбанням корпоративних прав у ТзОВ «ЮриДіксі» новим власником корпорацією «Браторія Трейдінг Лімітед» на 2 роки пізніше придбання самого обєкту незавершеного будівництва конференц-залу на 750 місць (а.с.25, том І).

Так, актом від 15.12.2015р. поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-зал на 790 місць, м.Львів, вул.Стрийська, 35 від 21.11.2006 а/с 43 встановлено, що зобовязання покупця в частині переоформлення права землекористування на земельну ділянку у шестимісячний термін з моменту підписання договору виконано та укладено договір оренди землі від 09.04.2008р.

Проте, у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. по справі № 914/1742/14 зазначено, що згідно з довідкою Управління Держкомзему у м. Львові від 20.07.09 № 40/01-15/945 та довідкою Управління земельних ресурсів у м. Львові №40/01-15/456 земельна ділянка площею 0,64 га вул.Стрийській, 35 у м.Львові (згідно представленого плану) входить в межі земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні Державної податкової інспекції по Львівській області на підставі Державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого 05.08.1996 за №37 в книзі записів 1-1. Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,64га по вул.Стрийській, 35 у м.Львові для обслуговування будівлі конференц - залу, підписаний ТзОВ «ЮриДіксі» та міською радою на підставі ухвали Львівської міської ради № 1650 від 20.03.2008, державної реєстрації не проходив ( т.1, а.с. 106,132). Отже, в силу ст.18 Закону України « Про оренду землі», в редакції чинній станом на момент підписання договору, цей договір не набрав чинності і згідно із ст.25 цього Закону відповідач не вправі був приступати до використання земельної ділянки, тобто, не міг здійснювати будь-які будівельні роботи.

Водночас, суд звертає увагу на те, що Львівською міською радою (ухвала №1650 від 20.03.2008р.) ухвалено, серед іншого, вилучити за згодою з користування Державної податкової адміністрації у Львівській області земельну ділянку площею 0,64 га на вул.Стрийській, 35 (п.1); передати товариству з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» земельну ділянку площею 0,64 га на вул.Стрийській, 35 в оренду терміном на 10 років для обслуговування будівлі конференц-залу за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання землі комерції (п.2); Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію (п.3.1); Державній податковій адміністрації у Львівській області у встановленому порядку внести зміни до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованого 05.08.1996 у книзі записів 1-1 за № 37, та до технічної документації на земельну ділянку (п.4).

Так, на оригінальному примірнику договору оренди землі від 09.04.2008р. тогочасним директором ТзОВ «ЮриДіксі» зроблено відмітку про отримання третього примірника договору для реєстрації. Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили чи про державну реєстрацію договору, чи про обєктивні обставини, що перешкоджали відповідачу виконати покладений на нього обовязок із державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Натомість, ТзОВ «ЮриДіксі» звернулось до Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради із проханням розглянути питання скасування ухвали Львівської міської ради 8 сесії 5-го скликання №1650 від 20.03.2008р., як такої, що не виконана. На підставі вказаної заяви Львівською міською радою ухвалено (ухвала №1145 від 20.10.2016р.) скасувати ухвалу міської ради від 20.03.2008 №1650 «Про користування ТзОВ «ЮриДіксі» земельною ділянкою на вул. Стрийській, 35 у м. Львові» (п.1); розірвати договір оренди землі, зареєстрований у Львівській міській раді 09.04.2008 за № С-1009 (книга записів реєстрації Договорів оренди землі С-3) (п.2); вилучити з користування товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» земельну ділянку площею 0,64 га (кадастровий номер :01:001:0011) на вул. Стрийській, 35 (п.3).

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач з обєктивних причин був позбавлений можливості у встановлені договором строки здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним (п.5.3), а також добудувати об'єкт без збереження первісного призначення (п.5.4), суд приходить до висновку, що ТзОВ «ЮриДіксі» допущено порушення умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва від 21.11.2006р. Водночас, позивачем за зустрічним позовом не доведено, які порушення умов договору допущено РВ ФДМУ по Львівській області. Як на підставу вимог про внесення змін до договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва за зустрічним позовом, ТзОВ «ЮриДіксі» звертає увагу на порушення відповідачем ст.8 Закону України «Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва», яку виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань приватизації щодо реалізації положень Державної програми приватизації на 2012-2014 роки» від 13.01.2012р. №4336-VI.

Суд також звертає увагу на те, що із комплексного аналізу законодавчих норм слідує, що як підставу для розірвання договору на вимогу однієї сторони закон передбачає не тільки факт порушення умов договору другою стороною, а й обовязково наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Верховний Суд України у своїй ухвалі від 22.10.2010р. по справі №6-28673св10 розяснив, що суд повинен зясувати, чи було завдано порушенням умов договору шкоди учасникам цього договору.

Слід зазначити, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Зазначене кореспондує позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові судових палат у цивільних та у господарських справах від 18.09.2013р. у справі № 6-75цс13.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що відповідно до інформації про продаж на аукціоні конференц-залу на 790 місць, розміщеному в газеті «Відомості приватизації» від 27.09.2006р., будівля не експлуатується, роботи з консервації конструкцій не проводились, у результаті чого відбувається руйнування всіх конструктивних елементів будівлі, спостерігається руйнування фундаментів, а тому приходить до висновку, що на момент проведення конкурсу, об'єкт вже знаходився в аварійному стані і загроза обвалу вже існувала на момент приватизації об'єкту і ніяким чином не повязана з тим, що покупець не приступив до будівельних робіт.

Суд звертає увагу на те, що укладаючи спірний договір купівлі-продажу, РВ ФДМУ по Львівській області розраховувало на те, що обєкт буде добудовано. Натомість, проаналізувавши матеріали справи, в тому числі й численне листування сторін, суд приходить до висновку, що внаслідок порушення умов договору, відповідачем за первісним позовом не добудовано обєкт у встановлений договором строк пять років, а враховуючи внесені рішенням суду зміни - десять років з моменту укладення договору купівлі-продажу. Ані будівельні роботи, ані роботи з метою збереження стану конструкцій та фундаменту на обєкті не проводились, що, в свою чергу, зважаючи на значний проміжок часу та беручи до уваги природні фактори, призвело до погіршення стану обєкта.

Враховуючи пояснення відповідача щодо причин невиконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва, суд вважає за необхідне вказати, що незважаючи на зволікання та відсутність дій РВ ФДМУ по Львівській області та ГУ ДФС по Львівській області на звернення ТзОВ «ЮриДіксі» щодо відведення йому земельної ділянки, на якій розташовано обєкт незавершеного будівництва, відповідач жодного разу не звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів задля забезпечення виконання зобовязань за договором, а дії щодо листування з державними органами переважно вчинялись у 2016 році саме перед завершенням 10-річного строку виконання зобовязання щодо завершення будівництва.

Така бездіяльність відповідача, з врахуванням також не вчинення ним дій по реєстрації договору оренди землі, укладеного строком на 10 років до 20.03.2018р., подальшого звернення до Львівської міської ради з приводу скасування ухвали №1650 від 20.03.2008р., а також відсутність обґрунтованих пояснень з приводу того, яким чином продовження строку виконання зобовязання, встановленого п.5.4 договору щодо завершення будівництва, вплине на своєчасне та належне виконання п.5.3 договору, яким встановлено обовязок покупця переоформити права забудовника на обєкт та права землекористування на земельну ділянку під ним, може свідчити також про відсутність наміру усунути порушення, встановлені зазначеним актом поточної перевірки, та виконати покладені на нього договором зобовязання.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

У відповідності до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог за первісним позовом, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Вирішуючи питання розподілу господарських витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору за подання до господарського суду первісного позову слід покласти на відповідача в повному обсязі в розмірі 2756,00грн., зважаючи на обєднання позивачем у позовній заяві двох вимог немайнового характеру та ставки судового збору, встановлені п.п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позовної заяви до суду. З огляду на надану ухвалою господарського суду від 30.12.2016р. відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, 1516,89грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача та 1239,11грн. судового збору слід стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України. Витрати зі сплати судового збору за подання до господарського суду зустрічного позову слід покласти на ТзОВ «ЮриДіксі» в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 60, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області задоволити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, укладений 21.11.2006р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (м.Львів, вул.Січових Стрільців, буд.3; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (м.Львів, вул. Олени Степанівни, буд.47; ), який посвідчено нотаріально 21.11.2006р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстровано в реєстрі за №5782.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (м.Львів, вул. Олени Степанівни, буд.47; ) повернути за актом приймання-передавання у державну власність об'єкт незавершеного будівництва конференц-залу на 790 місць за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (м.Львів, вул. Олени Степанівни, буд.47; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (м.Львів, вул. Січових Стрільців, буд.3; ) 1516,89грн. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮриДіксі» (м.Львів, вул. Олени Степанівни, буд.47; ) в доход Державного бюджету України 1683,11грн. судового збору.

6. Накази видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

7. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

8. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 20.03.2017р.

Суддя Щигельська О.І.