ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.03.2017 Справа № 904/1332/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ОЙЛ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ВЕСНА", с. Павлопілля, Нікопольський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №01/23 від 23.01.17р.

ОСОБА_2, дов. від 01.03.17р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ОЙЛ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ВЕСНА" про стягнення основного боргу в розмірі 7 948,73грн., пені у розмірі 7 283,82грн., 10% річних у розмірі 1 778,59грн., інфляційних у розмірі 5 522,85грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №13ПР/51 від 12.11.2013р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

02.03.2017р. відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі, проте просив відкласти розгляд справи для надання часу з метою мирного врегулювання спору, у зв"язку з чим у засіданні згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 14.03.2017р.

14.03.2017р. відповідач у судове засідання не з"явився, а позивач зазначив, що відповідач жодних заходів, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинив.

14.03.2017р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ОЙЛ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ВЕСНА" (покупець) укладено договір поставки №13ПР/51, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості, одиницях виміру, за ціною в погоджених сторонами рахунках-фактурах, накладних.

Згідно п.2.2. договору загальна вартість цього договору складає суму поставлених партій товару, вказаних у всіх накладних.

За п.3.1. договору постачальник здійснює поставку товару відповідно до попередньо погоджених заявок покупця. Заявка покупця надходить в письмовій або усній формі і вважається отриманою постачальником з моменту надходження електронної, факсимільної копії заявки на контактні реквізити постачальника, відповідно даних цього договору або узгодження в усній формі (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.7. договору постачання товару здійснюється в рамках таких базисів постачання:

а) СРТ - пункт призначення, вказаний покупцем у заявці на відвантаження товару, постачання транспортом і за рахунок постачальника;

б) ЕХW - склад постачальника (резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником), вивезення товару транспортом (та за рахунок) покупця.

Базис постачання тієї чи іншої партії товару визначається згідно заявки на постачання товару, поданої зі сторони покупця.

Пунктом 3.8. договору передбачено, що датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної відповідальною особою покупця.

Згідно п.4.6. договору датою поставки вважається дата переходу права власності. Право власності на товар та ризик випадкової загибелі товару переходить від постачальника до покупця з моменту його передачі з товаросупровідними документами, зазначеними в цьому договорі. Передача товару оформляється шляхом відмітки про його отримання на примірнику накладної, скріпленої підписом уповноваженої особи покупця.

За п.4.7. договору постачальник зобов'язується в момент передачі товару покупцю передати останньому такі документи: податкову накладну, підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою постачальника; накладну на товар, підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою постачальника; товарно-транспортну накладну, підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою постачальника/перевізника (за умови перевезення товару перевізником); документи, що підтверджують якість товару відповідно до чинного законодавства Україна та які відповідно до законодавства підлягають передачі постачальником, а також інші документи, передбачені законодавством; сертифікат відповідності (за умови обов'язкової сертифікації); висновок про державну метрологічну атестацію; іншу технічну документацію на товар.

Термін дії договору до 31.12.2014р., а відносно розрахунків і відповідальності сторін - до повного розрахунку між сторонами. Якщо жодна із сторін не заявить про зміну терміну або умов договору за місяць до закінчення цього договору, договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік (п.9.3. договору).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 7 948,73грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000506 від 01.10.2014р. на суму 4 483,40грн. та №РН-0000583 від 20.10.2014р. на суму 3 465,33грн., які підписані сторонами без будь-яких зауважень, а також товарно-транспортними накладними №ДП-8290227 та №ДП-8296022 (а.с.30, 33).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.2.3. договору оплата товару здійснюється на підставі виставленого рахунку-фактури до даного договору.

За п.2.4. договору розрахунки здійснюються в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на таких умовах: відстрочка платежу - 20 (двадцяти) банківських днів від дати поставки. У разі окремого письмового узгодження сторін можливе надання постачальником спеціальних умов оплати за поставлений товар (п.2.5. договору).

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника (п.2.6. договору).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що покупець зобов"язаний своєчасно здійснювати оплату за товар згідно п.2.4. та 2.5. договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був оплатити видаткову накладну №РН-0000506 - 29.10.2014р., а видаткову накладну №РН-0000583 - 17.11.2014р., однак, як вбачається із матеріалів справи, цього не зробив.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №13ПР/51 від 12.11.2013р. згідно видаткових накладних №РН-0000506 від 01.10.2014р. та №РН-0000583 від 20.10.2014р. складає 7 948,73грн., що підтверджується матеріалами справи, визнається відповідачем та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.6.3. договору у разі порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачені п.2.5 договору, покупець, в першу чергу, зобов'язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення протягом всього часу прострочення, а також відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України 10% річних від простроченої суми протягом всього часу прострочення, а потім сплатити суму основного боргу. При цьому, під час надходження грошових коштів від покупця постачальник спочатку зараховує нараховану суму пені та річних.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню, нараховану за видатковою накладною №РН-0000506 за період з 30.10.2014р. по 24.01.2017р. та за видатковою накладною №РН-0000583 за період з 17.11.2014р. по 24.01.2017р., у загальному розмірі 7 283,82грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню, нараховану за видатковою накладною №РН-0000506 за період з 30.10.2014р. по 24.01.2017р. та за видатковою накладною №РН-0000583 за період з 18.11.2014р. (початок прострочення) по 24.01.2017р., встановив, що загальний її розмір складає 7 324,23грн.

Стягнення пені у розмірі 7 324,23грн. призведе до виходу суду за межі позовних вимог, у зв"язку з чим суд вважає, що до стягнення підлягає пеня у розмірі 7 283,82грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку 10% річних, нараховані за видатковою накладною №РН-0000506 за період з 30.10.2014р. по 01.02.2017р. та за видатковою накладною №РН-0000583 за період з 18.11.2014р. по 01.02.2017р. (суми та періоди взяті правильно), складають 1 778,59грн. та підлягають до стягнення.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні, нараховані за видатковою накладною №РН-0000506 з листопада 2014р. по грудень 2016р. та за видатковою накладною №РН-0000583 з грудня 2014р. по грудень 2016р. (суми та періоди взяті правильно), складають 5 522,85грн. та підлягають до стягнення.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи неспіврозмірність стягуваної суми основного боргу та пені, беручи до уваги те, що пеня є додатковою виплатою, а також те, що окрім пені позивач нараховує 10% річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної пені на 50% та стягнути 3 641,91грн.

Згідно п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ВЕСНА" (53250, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Павлопілля, вул. Комсомольська, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ОЙЛ" (49052, м. Дніпро, вул. Орловська, 21, ) основний борг у розмірі 7 948,73грн. (сім тисяч дев"ятсот сорок вісім грн. 73коп.), пеню у розмірі 3 641,91грн. (три тисячі шістсот сорок одна грн. 91коп.), 10% річних у розмірі 1 778,59грн. (одна тисяча сімсот сімдесят вісім грн. 59коп.), інфляційні у розмірі 5 522,85грн. (п"ять тисяч п"ятсот двадцять дві грн. 85коп.) та 1 600,00грн. (одна тисяча шістсот) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.03.2017р.

Суддя ОСОБА_3