ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р.Справа № 915/206/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Лашина В.В.

при секретарі судового засідання Кияшко Р.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016 р.

у справі № 915/206/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря - Сервіс м. Миколаїв

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м.Миколаїв

про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення 1 000 000 грн. боргу

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря - Сервіс м. Миколаїв: ОСОБА_2 за довір.

від ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв: ОСОБА_3 за довір.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 р. у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Філінюка І.Г., Аленіна О.Ю. прийнята до провадження апеляційна скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 31.01.2017 р. задоволено заяву судді Філінюка І.Г. про самовідвід по справі № 915/206/16.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, визначено суддю учасника колегії ОСОБА_4

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016 р. прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Аленіна О.Ю., Лашина В.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах строку, вставленого частиною 1 ст. 102 ГПК України.

29.02.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Зоря Сервіс м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв про спонукання відповідача до виконання мирової угоди від 28.07.2004 р., затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. по справі № 8/167, з урахуванням додаткової угоди від 05.07.2007 р. № 4, затвердженої ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. по справі № 8/167, шляхом стягнення грошових коштів у загальній сумі 1000000 грн., з яких:

1) 44186 грн. 45 коп. залишок заборгованості за березень 2008 р., визначений як різниця між узгодженою в додатковій угоді № 4 до мирової угоди сумою 114500 грн., яка підлягала сплаті протягом березня 2008 р., та сумою 70313, 55 грн., яка стягнута рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2015 р. в іншій справі № 915/1395/15;

2) 916000 грн. заборгованість за період квітень-листопад 2008 р.;

3) 39813,55 грн. частка боргу за грудень 2008 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв не виконує в добровільному порядку грошові зобовязання щодо сплати грошових коштів у строки і сумах, визначених у мировій угоді, в редакції додаткової угоди № 4, які затверджені відповідними ухвалами господарського суду, а також неможливістю предявлення останньої до державної виконавчої служби, як виконавчого документу, через її невідповідність вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, у звязку з відсутністю встановленого строку предявлення цього документу до виконання.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.03.2016 р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.05.2016 р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Сервіс м. Миколаїв задоволено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016 р. наведені судові акти скасовані, справу № 915/206/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

В своїй постанові колегія суддів Вищого господарського суд України зазначила, що судами попередніх інстанцій не були досліджені доводи відповідача щодо порядку обліку строку позовної давності з погашення платежів, встановлених мировою угодою.

Також судом касаційної інстанції зазначено, що при новому розгляді справи суду необхідно зясувати момент, з якого у спірних правовідносинах починається перебіг строку позовної давності, надавши оцінку усім доводам сторін, взявши їх до уваги чи спростувавши їх, і відповідно до встановленого застосувати норми права, які регулюють спірні правовідносини.

При новому розгляді справи № 915/206/16, Господарським судом Миколаївської області 20.10.2016 р. прийнято рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Сервіс м. Миколаїв задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з наведеним рішенням, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв оскаржило його до Одеського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповне зясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв посилається на пропуск позивачем строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2003 р. по справі № 8/167 відмовлено у задоволені позову Товариству з обмеженою відповідальністю Зоря Сервіс м. Миколаїв до Відкритого акціонерного товариства Миколаївгаз м. Миколаїв про стягнення 8 587 435, 83 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2003 р., яка набрала законної сили, рішення місцевого господарського суду скасовано, позов задоволено, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Миколаївгаз" м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Сервіс" м. Миколаїв борг в сумі - 7 512 118, 08 грн. та інфляційні витрати в сумі - 1 075 317, 75 грн.

На виконання зазначеної постанови, судом першої інстанції видано відповідний наказ про стягнення з боржника 8 589 253, 83 грн., який предявлено до виконання.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрало законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі зазначеного наказу, 21.01.2004 р. відділом Державної виконавчої служби Ленінського району управління юстиції м. Миколаєва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення 28.07.2004 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря-Сервіс" м. Миколаїв та Відкритим акціонерним товариством "Миколаївгаз" м. Миколаї підписано мирову угоду, відповідно до якої погашення заборгованості боржником здійснюється щомісячно, згідно приведеного в угоді графіка, протягом семи років, починаючи з серпня 2004 року.

Наведена мирова угода затверджено ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р. у справі № 8/167.

В результаті затвердження Господарським судом Миколаївської області мирової угоди, державним виконавцем 29.11.2004 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

В подальшому сторонами до мирової угоди укладались додаткові угоди: - від 01.08.2006 р. № 1, яка затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2006 р.;

- від 03.01.2007 р. № 2, яка затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.02.2007 р.;

- від 30.03.2007 р. № 3, яка затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2007 р.;

- від 05.07.2007 р. № 4, яка затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р.

05.03.2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Зоря Сервіс м. Миколаїв звернулось до Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції з заявою № 141 про відкриття виконавчого провадження посилаючись на те, що з вересня 2007 р. відповідач припинив виконувати графік погашення боргу, встановлений додатковою угодою від 05.07.2007 р. № 4 до мирової угоди від 28.07.2004 р.

Постановою від 11.03.2008 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. у справі № 8/167 про затвердження додаткової угоди від 05.07.2007 р. №4 до мирової угоди від 28.07.2004 р.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 25.03.2008 р. зупинено виконавче провадження на підставі п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз внесене до Реєстру підприємств паливно енергетичного комплексу, які беруть учать у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу.

Постановою начальника відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 28.11.2008 р. наведене вище виконавче провадження в складі зведеного виконавчого провадження передано до Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області, яке прийняте останнім постановою від 16.12.2008 р. з присвоєнням номеру ВП №10706927.

Постановами державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 01.03.2013 р. виконавче провадження ВП №10706927 поновлено, змінено назву сторони виконавчого провадження та зупинено виконавче провадження, у звязку з порушенням відносно боржника справи про банкрутство.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 31.03.2014 р. виконавче провадження ВП№10706927 поновлено.

18.04.2014 р. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв звернулося до господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просило визнати неправомірною постанову про поновлення виконавчого провадження ВП№10706927.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2014 р. по справі № 8/167, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 р., скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв задоволено, визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень, а також визнано недійсною постанову про поновлення виконавчого провадження з підстав того, що ухвали суду про затвердження мирової угоди та додаткових угод до неї не є виконавчими документами, оскільки не містять необхідних реквізитів.

На підставі наведеної ухвали місцевого господарського суду, начальником Відділу примусового виконання рішень 22.10.2014 р. прийнято постанову, якою скасовано постанови:

- від 11.03.2008 р. про відкриття виконавчого провадження;

- від 25.03.2008р. про зупинення виконавчого провадження;

- від 16.12.2008р. про прийняття до виконання виконавчого провадження;

- від 01.03.2013р. про поновлення виконавчого провадження;

- від 01.03.2013р. про зміну назви сторони виконавчого провадження;

- від 01.03.2013р. про зупинення виконавчого провадження;

- від 31.03.2014р. про поновлення виконавчого провадження;

- від 28.04.2014р. про стягнення виконавчого збору.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 24.10.2014 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. по справі № 8/167 про затвердження додаткової угоди № 4 до мирової угоди та супровідним листом від 24.10.2014 р. № 02.1-24/6210 повернуто позивачу оригінал ухвали від 10.08.2004 р. по справі № 8/167 та оригінал ухвали від 19.07.2007 р.

Також у наведеній постанові державним виконавцем зазначено, що залишок заборгованості згідно виконавчого документа становить 6 025 342,25 грн. Вказана постанова у виконавчому провадженні №10706927 є чинною, у встановленому порядку не оскаржувалась та не скасовувалась.

В результаті отримання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, керуючись приписами п. 7.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-Сервіс" м. Миколаїв звернулось до господарського суду про стягнення частини заборгованості в розмірі 1 000 000 грн., яка підлягала сплаті за мировою угодою у справі №8/167.

Згідно з п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 р. № 18 (зі змінами та доповненнями), наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Відповідно до п. 7.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 р. № 9, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Приймаючи до уваги те, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 24.10.2014 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 р. по справі № 8/167 та повернуто позивачу оригінал ухвали від 10.08.2004 року по справі № 8/167 та оригінал ухвали від 19.07.2007 р., враховуючи чинність ухвал Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р., 23.08.2006 р., 20.02.2007 р., 18.04.2007 р., 19.07.2007 р. по справі № 8/167, якими затверджені мирова угода та додаткові угоди до неї та беручи до уваги відсутність доказів належного виконання відповідачем своїх зобовязань щодо виконання умов мирової угоди, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-сервіс" м. Миколаїв є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо застосування строків позовної давності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як зазначає Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв про порушення строків платежів за мировою угодою (з урахуванням додаткових угод) позивач дізнався ще у вересні 2007 року, тому строк позовної давності закінчився у вересні 2010 року.

Також відповідач зазначає, що позивач не був позбавлений права звернутись до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди у цей період і без отримання постанови органу ДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Як зазначено вище, спірна заборгованість в сумі 1 000 000 грн. (у складі загальної суми боргу 8 587 435,83 грн.) стягнута з відповідача постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2003 р. по справі №8/167.

На виконання вказаної постанови виданий відповідний наказ, який був предявлений до примусового виконання до органів державної виконавчої служби та на стадії примусового виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України між боржником та стягувачом укладена мирова угода, яка була затверджена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2004 р.

В подальшому до наведеної мирової угоди вносились зміни в частині зміни строків та сум добровільного погашення боргу боржником, які були затверджені відповідними ухвалами суду. Вказані ухвали в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувались та є чинними.

Отже, в даному випадку, між сторонами виникли обставини щодо невиконання у добровільному порядку умов мирової угоди, укладеної на стадії примусового виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України, а не мирової угоди, укладеної сторонами в порядку ст. 78 Господарського процесуального кодексу України на стадії розгляду господарським судом спору про стягнення боргу.

Способи захисту порушеного права, повязаного з невиконанням в добровільному порядку таких мирових угод визначені постановами Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (п. 3.19) та від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 (п.7.9).

Визначені у наведених постановах способи визначають два шляхи дій стягувача у випадку невиконання боржником умов мирових угод:

1) предявлення ухвали про затвердження мирової угоди до примусового виконання у випадку, якщо вона відповідає вимогам статті 18 Закону України Про виконавче провадження та є виконавчим документом;

2) звернення до господарського суду із позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди, якщо ухвала про її затвердження не відповідає вимогам статті 18 Закону України Про виконавче провадження та не являється виконавчим документом.

За таких обставин, відлік строку позовної давності для захисту порушеного права в даному випадку починається лише у тому випадку, коли ухвала про затвердження мирової угоди не являється виконавчим документом та стягувач має право звертатись до суду з відповідним позовом.

Однак, у випадку невиконання умов мирової угоди, затвердженої господарським судом в порядку ст. ст. 78, 80 Господарського процесуального кодексу України, для звернення до суду з позовом про спонукання до виконання такої мирової угоди достатньо лише факту відсутності у ухвали суду про затвердження мирової угоди статусу виконавчого документу (п.3.19 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18).

У випадку ж невиконання умов мирової угоди, затвердженої судом на стадії примусового виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України, для звернення до суду з позовом про спонукання до виконання такої мирової угоди передбачена сукупність умов, а саме: невідповідність ухвали суду про затвердження мирової угоди вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження та наявність постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження з цих підстав (п. 7.9 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9).

Отже, зважаючи на той факт, що мирова угода у справі № 8/167 затверджена судом саме в порядку ст. 121 ГПК України на стадії примусового виконання рішення суду, господарський суд має керуватись в даному випадку саме приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9, яка передбачає наявність сукупності двох обставин для виникнення у стягувача права на звернення до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-сервіс" м. Миколаїв знало про невиконання відповідачем умов мирової угоди, ще у вересні 2007 р., оскільки з 2008 р. ним здійснювались дії, спрямовані на примусове виконання мирової угоди шляхом звернення до органів Державної виконавчої служби, а тому реалізація права на звернення до суду з відповідним позовом відбулась лише після відмови органом Державної виконавчої служби у відкритті виконавчого провадження, тобто 24.10.2007 р.

Таким чином, в даному випадку, відлік строку позовної давності має починатись з моменту відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали суду по справі № 8/167 про стягнення залишку боргу в сумі 6 025 342,25 грн., а саме з 24.10.2014 р.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для застосування приписів ст. 261 Цивільного кодексу України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-сервіс" м. Миколаїв по-перше, не зі своєї вини отримало відмову у відкритті виконавчого провадження лише у жовтні 2014 р., а по-друге, державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на всю суму боргу, яка підлягала сплаті за мировою угодою, в тому числі і на спірну суму 1 000 000 грн.

Доводи ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 93, 99, 101-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.10.2016 р. по справі № 915/206/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз м. Миколаїв - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2017 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

ОСОБА_4