РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017Справа №910/23745/16

Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксон-Інвест"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Казьмірова І.В. - представник за довіреністю № 125 від 12.12.2016 року

від відповідача: не зявились

В судовому засіданні 06 березня 2017 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксон-Інвест" (відповідач) про стягнення 76 972,20 грн. основного боргу, 4 907,76 грн. інфляційних втрат, 1 730,81 грн. 3% річних.

20.02.2017 року позивач з вернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 171 907,10 грн. основного боргу, 4 907,76 грн. інфляційних втрат, 1 730,81 грн. 3% річних. Вказана заява прийнята до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

06.03.2017 року позивач з вернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 181 690,00 грн. основного боргу, 14 842,76 грн. інфляційних втрат, 3 178,38 грн. 3% річних. Вказана заява прийнята до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору про відшкодування сплати податку на землю, витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №247/6028 від 30.11.2011 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/23745/16. Розгляд справи призначено на 25.01.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2017 року розгляд справи відкладено на 20.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2017 року розгляд справи відкладено на 06.03.2017 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксон-Інвест" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6028 (далі - договір оренди), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 250,50 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Боткіна, 1, кімнати №№ 1, 2, 3, 4, 4а, 5 на третьому поверсі будівлі навчального корпусу №28, що перебуває на балансі Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" (балансоутримувач).

На виконання умов договору оренди сторонами 30.11.2011 року було підписано акт приймання-передачі орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Боткіна, 1.

З метою забезпечення утримання приміщень та відшкодування витрат балансоутримувача на утримання приміщень, на виконання п. 5.11. договору оренди, 30.11.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксон-Інвест" (орендар) та Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут" (балансоутримувач) було укладено договір про відшкодування сплати податку на землю, витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №247/6028 (далі - договір) відповідно до умов якого, орендар сплачує балансоутримувачу комунальні витрати, експлуатаційні платежі та відшкодування податку на землю за користування приміщенням, що знаходиться на балансі НТУУ "Київський політехнічний інститут" та передане в оренду на підставі договору оренди за адресою: м. Київ, вул. Боткіна, 1, кімнати №№ 1, 2, 3, 4, 4а, 5 на третьому поверсі будівлі навчального корпусу №28, загальною площею 250,50 кв.м. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п.1.1. договору).

Орендар щомісячно сплачує балансоутримувачу комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, експлуатаційні платежі та відшкодовувати податок на землю. Сума експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю визначається балансоутримувачем на підставі норм чинного законодавства та складає 4 235,76 грн. з урахуванням ПДВ 20%. Оплата за комунальні послуги здійснюється орендарем відповідно до розрахунків, що виставляються балансоутримувачем на підставі показників організацій, що надають відповідні послуги (п. 2.1. договору).

Оплата за послуги, передбачена п. 2.1. договору може змінюватись залежно від цін і тарифів у відповідності із чинним законодавством України (п.2.2. договору).

Перерахування плати здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним, на розрахунковий рахунок балансоутримувача (п.2.4. договору).

Додатковою угодою від 01.07.2015 року сторони погодили суму експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю у розмірі 2 609,20 грн.

Додатковою угодою від 01.01.2016 року сторони погодили суму експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю у розмірі 3 122,09 грн.

Додатковою угодою від 01.03.2016 року сторони погодили суму експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю у розмірі 2 820,33 грн.

Додатковою угодою від 01.05.2016 року сторони погодили суму експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю у розмірі 3 387,56 грн.

В період з грудня 2015 року по січень 2017 року відповідачу було нараховано до сплати податок на землю на суму 21 406,63 грн.

Сума експлуатаційних витрат за період з грудня 2015 року по січень 2017 року склала 23 466,35 грн.

Нарахована відповідачу сума витрат на водопостачання та водовідведення за період з грудня 2015 року по січень 2017 року склала 1 946,17 грн.

Сума витрат відповідача за спожиту електроенергію за період з грудня 2015 року по січень 2017 року склала 65 917,16 грн.

Сума витрат відповідача за спожите опалення за період з грудня 2015 року по січень 2017 року склала 68 953,67 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого обов'язку відповідно до п. 2.4 договору належним чином не виконав, земельний податок в період з грудня 2015 року по січень 2017 року на суму 21 406,63 грн., суму експлуатаційних витрат за період з грудня 2015 року по січень 2017 року у розмірі 23 466,35 грн., суму витрат на водопостачання та водовідведення за період з грудня 2015 року по січень 2017 року у розмірі 1 946,17 грн., суму витрат відповідача за спожиту електроенергію за період з грудня 2015 року по січень 2017 року у розмірі 65 917,16 грн. та суму витрат за спожите опалення за грудня 2015 року по січень 2017 року у розмірі 68 953,67 грн. не оплатив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 181 690,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 181 690,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, визнав його обґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 14 842,76 грн. інфляційних втрат та 3 178,38 грн. 3% річних. підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксон-Інвест" (03057, м. Київ, вулиця Академіка Янгеля, будинок 5, ідентифікаційний код 35212317) на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (03056, м. Київ, пр. Перемоги, 37, ідентифікаційний код 02070921) грошові кошти: 181 690,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот дев'яносто гривень) основного боргу, 14 842,76 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні 76 копійок) інфляційних втрат, 3 178,38 грн. (три тисячі сто сімдесят вісім гривень 38 копійок) 3% річних та 2 995,67 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 67 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. Копію рішення направити відповідачу у справі №910/23745/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.03.2017 року.

СуддяЮ.В. Цюкало