РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017Справа №910/22175/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Оніщенко Г.В.

від відповідача: Курило О.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», в якому просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим у нього вникло право зворотної вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 р. порушено провадження у справі № 910/22175/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

19.01.2017 р. через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у позивача акт (протокол) технічного огляду транспортного засобу «SCHMITZ SKO 24» державний номер АI2017XX в якому зафіксовані пошкодження, отримані внаслідок ДТП, яка сталася 01.04.2015 р.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суд дійшов висновку про те, що подане клопотання не відповідає положенням ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд відмовив у його задоволенні.

13.02.2017 р. через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати матеріали справи ВДАІ з обслуговування Комінтернівського р-ну та міста Южного у ДАІ ГУМВС України.

06.03.2017 р. через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати матеріали, зареєстровані в журналі ЄО за № 4088 від 05.06.2015 р. Зазначені документи покликані на підтвердження наявності вини у діях відповідача.

Враховуючи положення ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про недоцільність витребування вказаних документів.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачем не надано постанови про притягнення особи, яка була на момент скоєння ДТП застрахована відповідачем згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2680032.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.03.2017 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 001-а/14корп-05, за яким застраховано майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «SCHMITZ SKO 24» державний номер АI2017XX.

Термін дії договору встановлено до з 30.07.2014 р. до 29.07.2015 р.

01.04.2015 р. на трасі М-14 місто Одеса -Мелітополь - Новоазовськ (на Таганрог), 35 км., 500 м., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes-Benz, Atego 1318, державний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТК» Агротрейд» та перебувало під керуванням під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля вантажного «Scania P380», державний номер AI 8667 EH з напівпричепом «SCHMITZ, SKO 24», державний номер НОМЕР_2, власником якого є Публічне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт» під керуванням ОСОБА_5.

Як встановлено судом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» напівпричіп «SCHMITZ, SKO 24», державний номер НОМЕР_2.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику напівпричепа «SCHMITZ, SKO 24», державний номер НОМЕР_2, відповідно до акту виконаних робіт № SK-502701 від 30.06.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканія Україна» становить 54 935,71 грн.

У відповідності до страхового акту № 1.003.15.04723/VESKO25388 від 04.12.2015 р. сума страхового відшкодування власнику напівпричепа «SCHMITZ, SKO 24» державний номер НОМЕР_2 становить: 52 335,71 грн.

Платіжним дорученням № 211 150 від 07.12.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» перерахувало на користь Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» страхове відшкодування у розмірі 52 335,71 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу - автомобіля Mersedes-Benz, Atego 1318, державний номер НОМЕР_1 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2680032, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну встановлено у розмірі 50 000, 00 грн. та франшиза - 1000, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» зазначає, що у зв'язку з тим, що ним було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого напівпричепа «SCHMITZ, SKO 24» державний номер НОМЕР_2, позивач, відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу - автомобіля Mersedes-Benz, Atego 1318, державний номер НОМЕР_1 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія», позивач просить стягнути з останнього шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу.

Позивач зазначає, що ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Mersedes-Benz, Atego 1318, державний номер НОМЕР_1.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні положення містять й приписи ст. 27 Закону України «Про страхування», адже до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм закону, до позивача в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З огляду на наведене, саме винна особа (або особа, відповідальна за збиток), повинна компенсувати сплачене страхове відшкодування новому кредитору (в даному випадку позивачу).

Проте матеріалами справи не підтверджується вина ОСОБА_4, зокрема, відсутній судовий щодо вини останнього у вчиненні ДТП, який є належним та допустимим доказом вини у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ст. 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що довідка ДАІ, схеми ДТП, як і висновок слідчого МВС України не можуть вважатись належними доказами на підтвердження наявності (відсутності) вини ОСОБА_4.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується вина ОСОБА_6, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.03.2017 р.

Суддя Пригунова А.Б.