УХВАЛА

14.03.2017Справа № 910/3972/16

За заявоюМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі №910/3972/16
за позовом№1 Міністерства оборони України №2 Київського квартирно-експлуатаційного управління
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
прозобов'язання повернути житлове приміщення

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачівМехреньгіна А.Б. - представник
від відповідачаКалусенко В.В. - представник
від третьої особи не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі №910/3972/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, позов задоволено повністю, зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повернути Міністерству оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління рівнозначне за площею, технічним станом та санітарними умовами житлове приміщення (квартиру) в новозбудованому будинку в місті Києві, а саме: 2-кімнатну квартиру, загальною площею 73,10 м2, жилою площею - 31,50 м2; а також присуджено до стягнення з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь Міністерства оборони України 9649,20 грн судового збору.

02.09.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

23.02.2017 до Господарського суду міста Києва від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2016 у справі №910/3972/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2017 розгляд заяви призначено на 14.03.2017.

В судове засідання, призначене на 14.03.2017, представник заявника з'явився, заяву підтримав.

Представник позивачів в судове засідання з'явився, проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши заяву Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд відзначає таке.

За змістом ст. 117 Господарського процесуального кодексу України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Як зазначено в п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Обґрунтовуючи заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України стверджує про відсутність обов'язку боржника передавати вказане у наказі майно, оскільки виконання ним обов'язку за договором №303/25/6-982 від 22.06.2012 ставиться в залежність від надання ОСОБА_1 квартири у порядку черги від Міністерства оборони України. Тому відповідач вважає, що виконання його обов'язку за договором зараховується невиконанням Міноборони обов'язку по наданню житла ОСОБА_1 Крім того, заявник стверджує, що обов'язок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повернути відповідне приміщення відсутній в силу відсутності у нього на балансовому та позабалансовому обліку житлових приміщень.

Водночас, наведені у заяві доводи боржника фактично зводяться до заперечення власне позовних вимог у справі №910/3972/16, а оцінка таким доводам надана судом в ході вирішення справи по суті.

Оскільки боржником належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст.117 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, заява Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2016 у справі №910/3972/16 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова