ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа № 926/4689/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос"

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради

про визнання незаконним та скасування рішення №18 12 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 30.11.16р.

Суддя Проскурняк О.Г.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2, договір від 04 серпня 2016 року.

Від відповідача ОСОБА_3, доручення №202 від 31 березня 2016 року.

ОСОБА_4, довіреність №4 від 22 лютого 2017 року.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" звернулось з позовом до ОСОБА_1 сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення №18 12 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 30.11.16 р. та визнання права на викуп земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 22 грудня 2016 року порушено провадження у справі № 926/4689/16 та призначено до розгляду в засіданні на 16 січня 2017 року. Ухвалами господарського суду Чернівецької області від 16, 23 січня 2017 року розгляд справи неодноразово відкладався. Востаннє на 01 лютого 2017 року. В судовому засіданні 01 лютого 2017 року оголошено перерву до 08 лютого 2017 року. Ухвалою суду від 08 лютого 2017 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20 лютого 2017 року. Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року відкладено розгляд справи на 01 березня 2017 року. В судовому засіданні 01 березня 2017 року оголошено перерву в розгляді справи до 09 березня 2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 02 травня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про придбання земельної ділянки у власність. Рішенням №05 08 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради від 07 липня 2016 року відповідач відмовив у викупі земельної ділянки та надав дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Театральній, 15 в с. Остриця.

17 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом про скасування рішення №05 від 07 липня 2016 року. Далі позивач стверджує, що в ході судового засідання останньому стало відомо про те, що рішенням ОСОБА_1 сільської ради № 18 12 сесії VII скликання від 30 листопада 2016 року скасовано рішення №05 від 07 липня 2016 року; надано дозвіл ОСОБА_1 сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га на земельні ділянки площею 0,0687 га та 2,6303 га; вирішено затвердити технічну документацію на наступній сесії сільської ради.

Так, позивач стверджує, що рішення ОСОБА_1 сільської ради №18 від 30 листопада 2016 року є незаконним та підлягає скасуванню у звязку із порушенням відповідачем норм Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування».

Позивач у судовому засіданні 09 березня 2017 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву, а саме зазначає, що земельна ділянка, площею 2,6990 га. являється комунальною власністю, сесія сільської ради прийняла рішення щодо поділу вказаної земельної ділянки з урахуванням площі забудови та наявного майна на земельній ділянці, яке належить ТзОВ «Буковина Геліос».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06 серпня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 06 серпня 2010 року, ОСОБА_5 прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку, площею 2,699 га., для будівництва і обслуговування складських приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький р-н.

11 серпня 2010 року рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №241 надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проектної документації на будівництво складських приміщень, готелю та офісних приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький район.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 сільської ради №98 від 06 червня 2011 року оформлено право приватної власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю складу з приміщенням охорони з допоміжними спорудами трансформатором.

14 лютого 2015 року, на виконання рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Буковина Геліос» від 27 листопада 2014 року та відповідно до акту прийому-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ «Буковина Геліос», ОСОБА_5, як засновник ТзОВ передав належне йому на праві власності нерухоме майно як внесок в статутний капітал позивача.

Як вбачається з акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ «Буковина Геліос» та плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер :03:003:0215), нерухоме майно складається з наступних будівель і споруд: нежитлова будівля - складу з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 м кв.; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 м кв.; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6, № 7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (І, II, III, IV) та розташоване на частині земельної ділянки, загальною площею 0,7144 га.

28 лютого 2015 року на нерухоме майно ТзОВ «Буковина Геліос» Державною реєстраційною службою Новоселицького РУЮ було видане свідоцтво про право власності.

21 травня 2015 року, ОСОБА_6, відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, повернув ОСОБА_1 сільській раді земельну ділянку, площею 2,6990 га.

05 липня 2015 року, рішенням ОСОБА_1 сільської ради №15 від 05 липня 2015 року розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 2,6990 га.

02 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про придбання земельної ділянки, площею 2,6990 га, розташованої по вул. Театральній, 15 в с. Остриця у власність.

Рішенням №05 08 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради від 07 липня 2016 року відповідач відмовив у викупі земельної ділянки та надав дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Театральній, 15 в с. Остриця.

Рішенням ОСОБА_1 сільської ради № 18 12 сесії VII скликання від 30 листопада 2016 року скасовано рішення №05 08 сесії VII скликання від 07 липня 2016 року; надано дозвіл ОСОБА_1 сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га. на земельні ділянки площею 0,0687 га та 2,6303 га; вирішено затвердити технічну документацію на наступній сесії сільської ради.

Крім того, вирішено після затвердження технічної документації, оформлення права власності на земельні ділянки розглянути по суті заяву директора ТзОВ «Буковина Геліос», щодо відведення земельної ділянки (шляхом викупу) та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, площею 0,0687 га. по вул. Тваринників, 15 в с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області та згоду на укладення договору про оплату послуг авансового внеску в рахунок оплати ціни за земельної ділянки.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1, 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, у пункті 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

За таких обставин, рішення №05 08 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради від 07 липня 2016 року, відповідно до якого відповідач відмовив у викупі земельної ділянки та надав дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Театральній, 15 в с. Остриця є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його використання, тому не може бути в подальшому скасоване сільською радою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визнати недійсним рішення 12 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №18 від 30 листопада 2016 року.

Крім того, позивач звернувся до суду із позовною вимогою про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України унормовано, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

Як вбачається з вищезазначеного плану поділу земельної ділянки та свідоцтва на право власності, нерухоме майно ТзОВ «Буковина Геліос» знаходиться на частині земельної ділянки, площею 0,7144 га., при цьому на іншій частині земельної ділянки, площею 1,9846 га., відсутнє нерухоме майно позивача. Окрім того, огорожа, зареєстрована як нерухоме майно, знаходиться на межі земельних ділянок.

Отже, безпідставними є вимоги позивача, щодо права визнання за ТзОВ «Буковина Геліос» права на викуп земельної ділянки, загальною площею 2,6990 га., з підстав знаходження майна, оскільки на частині земельної ділянки, площею 1,9846 га. відсутнє майно позивача, а тому з урахуванням частини 1 статті 134 ЗК України, право на викуп означеної земельної ділянки може виникнути лише за умови результатів участі у земельних торгах, на конкурентних засадах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

01 березня 2017 року, позивач звернувся до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, шляхом заборони органам ГУ Державного земельного кадастру України в Чернівецькій області, державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчиняти будь які дії, повязані з поділом земельної ділянки площею 2,6990 га, по вул. Тваринників 15, в с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області, кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215.

Заява мотивована тим, що на думку позивача, будь які дії відповідача, органів Головного управління Державного земельного кадастру України, реєстрації прав на земельні ділянки направлені на виконання спірного рішення 12 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за № 18 від 30.11.2016 року можуть утруднити або унеможливити подальше виконання рішення у справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд встановив:

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16 червня 2011 року N 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, метою застосування заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У свою чергу, в порушення вимог статтей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України позивач не надав доказів наявності фактичних обставин, необхідних для забезпечення позову, а лише посилається на потенційну можливість третіх осіб вчинити дії, що стосуються предмету спору, у звязку з чим у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Судові витрати покласти на відповідача, пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.

2. Позов задовольнити частково.

3. Визнати недійсним рішення 12 сесії VII скликання ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №18 від 30 листопада 2016 року.

4. Відмовити у задоволенні позову в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

5. Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області (60313, Чернівецька обл., Новоселицький р-н., с. Магала, вул. Грігорія Нандріша, 61, код 04417636) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» (58018, м. Чернівці, вул. Комарова, 13-А, код 39526355) судовий збір у сумі 1378,00 грн., витрати на послуги адвоката 3 190,00 грн.

Повний текст рішення складено 13.03.2017 року.

Суддя О.Г. Проскурняк