ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року Справа № 904/4579/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Чус О.В., Науменко І.М.

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.,

за участю сторін:

від відповідача: Цвіркун А.А., довіреність №10 від 03.01.2017 р., представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий ріг

до комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

про стягнення 4 006 530,10 грн. вартості безпідставно набутої теплової енергії

за скаргою публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на дії державної виконавчої служби

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. у даній справі (суддя Юзіков С.Г.) скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на відсутність доказів в підтвердження дотримання державним виконавцем вимог ч.8 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", в частині здійснення перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна відповідно.

Не погодившись зі згаданою ухвалою, публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду скасувати в частині відмови в задоволенні скарги і прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити скаргу товариства на бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у повному обсязі.

Скаржник вважає, що накладення арешту на банківські рахунки боржника є складовим елементом процесу виконавчого провадження, який застосовується органами державної виконавчої служби для збереження та звернення стягнення на грошові кошти боржника за рішенням суду.

На думку скаржника, господарським судом не розглянуто вимогу щодо визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби неправомірною в частині ненаправлення матеріалів до правоохоронних органів для притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків.

Боржником в порушення ч.4 ст.52, ч.6 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" було відкрито розрахунковий рахунок в публічному акціонерному товаристві "А-Банк" № 8341.

Господарський суд дійшов помилкового висновку, що в діях органу державної виконавчої служби відсутні ознаки неправомірної бездіяльності, що полягає у нескладанні акту і незверненні з повідомленням до органів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення керівника боржника до відповідальності, передбаченої ст.388 КК України.

Відповідно до листів Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.09.2016 р. № 02114/13163 та від 13.10.2016 р. № 02.114/14875, скаржник дійшов висновку, що арештоване та описане майно ліквідовано шляхом розбирання і знищення, що в свою чергу підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.388 КК України та прямо вказує на обов'язок державного виконавця скласти акт і звернутися з повідомленням до органів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення зберігача описаного майна до відповідальності, передбаченої ст.388 КК України.

Відсутність доказів щодо місцезнаходження технологічних транспортних засобів, а також обставин, що державним виконавцем з моменту виявлення та до цих пір не проведено опис та не передано технологічні транспортні засоби на примусову реалізацію, свідчить про те, що боржник переховує вказане майно та є всі підстави для оголошення розшуку.

В матеріалах виконавчих проваджень № 45648140 від 01.12.2014 р. № 1462118 від 05.02.2009 р. взагалі відсутні постанови як про накладення арешту на кошти так і про накладення арешту на майно боржника в межах суми боргу 693 705,96 грн., стягнутої ухвалою № 904/4579/13 від 03.12.2013 р. Жодна постанова, яка міститься в матеріалах виконавчих проваджень не містить посилання на зазначену ухвалу суду та на суму, яка підлягає стягненню.

Таким чином, арешт рухомого, нерухомого майна та коштів в межах примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №904/4579/13 від 03.12.2013 р. взагалі не застосовано.

Невиконання рішення господарського суду протягом значного часу, навмисне відкриття боржником нових рахунків у банках, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, є основною підставою для звернення до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за кордон до виконання зобов'язань за цим рішенням.

У відзиві на апеляційну скаргу комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач вважає, ухвалу господарського суду законною, прийнятою з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Пунктом 9 постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Згідно п.2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Колегія суддів вважає, що зазначене вище клопотання задоволенню не підлягає, оскільки заявник належним чином не обґрунтував неможливість подання додаткових доказів суду першої інстанції, з причин, що не залежали від нього, а також доказів звернення до господарського суду з клопотанням про витребування додаткових доказів.

Позивач та відділ державної виконавчої служби не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка представників позивача та відділу державної виконавчої служби не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 р. затверджено мирову угоду від 24.09.2013 р., укладену між сторонами у даній справі.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням поданих уточнень просило суд:

- визнати бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та старшого державного виконавця Куліковської А.О. щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р., яка полягає у несвоєчасній перевірці майнового стану боржника, несвоєчасному накладенні арешту на рахунки боржника відкриті в ПАТ "А-Банк", не направленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за відкриття нових рахунків, не складенні акту та не направленні подання до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна, не оголошенні у розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів, не направленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов'язань за рішенням неправомірною;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р., надіслати до правоохоронних органів матеріали для притягнення директора Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до кримінальної відповідальності за відкриття нових розрахункових рахунків в банківських установах після накладення арешту на рахунки підприємства та ухилення від виконання рішення;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р., скласти акт та надіслати до органів Національної поліції подання про притягнення директора Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до кримінальної відповідальності за незбереження майна, на яке накладено арешт та описано;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №904/4579/13 від 03.12.2013 р., накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням та внести відповідний запис до реєстру обтяжень і оголосити заборону на вчинення дій щодо відчуження;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №904/4579/13 від 03.12.2013 р., здійснити вихід за адресою боржника для проведення опису належного боржнику майна;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №904/4579/13 від 03.12.2013 р., винести постанову про оголошення розшуку з подальшим затриманням та постановкою на штрафмайданчик технологічних транспортних засобів Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" зазначених у листі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 25/31 від 26.11.2015 р. у кількості 63 одиниці техніки та направити дану постанову до органів Національної Поліції для проведення розшукових дій та затримання транспортних засобів;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №904/4579/13 від 03.12.2013 р., звернутися до суду з поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - до виконання зобов'язань за рішенням.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення зазначеної вище скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

У пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Матеріали справи свідчать про те, що 01.12.2014 р. старшим державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Марач Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45648140 щодо виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013р. у справі № 904/4579/13.

18.12.15р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №45648140 до зведеного виконавчого провадження № 14682118.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів, це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

В силу приписів ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

За ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В порушення наведеної правової норми, в матеріалах справи відсутні докази здійснення державним виконавцем перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна відповідно.

Щодо посилання скаржника на неправомірну бездіяльність виконавчої служби, яка полягає у несвоєчасному накладенні на рахунки боржника, відкриті у публічному акціонерному товариству "А-Банк", колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачено накладення арешту на рахунки боржника. Державний виконавець вправі накласти арешт лише на грошові кошти, які обліковуються на відповідних рахунках.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", арешт, накладений на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках та інших фінансових установах, поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

04.10.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською А.О. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №14682118 винесено постанову про накладення арешту на кошти Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" у межах суми 100 599 615,88 грн., що містяться на рахунках боржника у публічному акціонерному товаристві "Акцент-Банк".

Листом від 18.10.2016 р. №20.1.0.0.0/7-2161018/123 публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" повідомило, що постанова про арешт коштів на рахунках боржника не може бути виконана, оскільки зазначені в постанові про арешт коштів рахунки банком не обслуговуються.

Щодо вимоги скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Куліковської А.О., колегія суддів вважає її безпідставною, оскільки в силу ст.121-2 ГПК України передбачено можливість оскарження дій чи бездіяльності саме органу державної виконавчої служби.

Відносно посилання скаржника щодо неправомірної бездіяльності виконавчої служби, яка полягає у не направленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна, а також у не оголошенні в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів, та у не направленні до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника до виконання зобов'язань за рішенням, колегія суддів приймає до уваги наступне. Так, в обґрунтування доводів щодо необхідності звернення до правоохоронних органів з приводу притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна, позивач посилається на те, що 28.03.2013 р. виконавчою службою накладено арешт на нерухоме майно боржника, але в процесі виконання встановлено, що таке майно ліквідовано, що на думку останнього свідчить про незаконні дії відносно майна, на яке накладено арешт.

28.03.2013 р. державним виконавцем складено акти опису й арешту майна боржника, за якими накладено арешт на належні боржнику об'єкти нерухомості. На описане та арештоване майно встановлено обмеження шляхом заборони відчуження, передачі будь-яким третім особам на будь-яких майнових правах, та заборони руйнування й розукомплектування.

Постановою державного виконавця від 12.06.2015 р., чинність арешту нерухомого майна боржника - припинено (скасовано), в зв'язку із встановленням значного ступеню зносу, внаслідок чого витрати, пов'язані зі зверненням стягнення на таке майно перевищать суму, за яку воно може бути реалізовано.

Матеріали справи не містять, а скаржником не надано доказів на підтвердження того, що погіршення технічного стану майна сталося саме внаслідок неправомірних дій боржника чи в результаті нормального зносу, який властивий речам даного виду, а тому відсутні підстави вважати, що в діях органу державної виконавчої служби наявні ознаки неправомірної бездіяльності що полягає у ненаправленні матеріалів до правоохоронних органів про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності за незбереження арештованого та описаного майна.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про невчинення виконавчою службою дій з оголошення в розшук з подальшим затриманням належних боржнику 63 одиниць технологічних транспортних засобів та ненаправлення до суду подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника, оскільки в силу вимог ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", вирішення питання щодо необхідності оголошення розшуку майна боржника, а також звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи за межі України, віднесено до повноважень державного виконавця, який самостійно вирішує черговість та необхідність вжиття відповідних заходів виконавчого провадження.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Водночас, колегія суддів враховує, що скарга публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" є частково обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом визнання неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відносно примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р., щодо здійснення державним виконавцем перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомості та рухомого майна відповідно.

Проте, зазначивши в мотивувальній частині про обґрунтованість скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у зазначеній частині, місцевий господарський суд не зазначив у резолютивній частині цієї ухвали в чому конкретно підлягає бездіяльність відділу примусового виконання рішень, яка визнана неправомірною.

Відповідно до абз.2 п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

Таким чином, резолютивна частина ухвали господарського суду у відповідній частині підлягає зміні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2017 р. у справі№904/4579/13 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали у наступні редакції: «Визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відносно примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області № 904/4579/13 від 03.12.2013 р., щодо здійснення державним виконавцем перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомості та рухомого майна відповідно».

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.М.Науменко