Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"20" березня 2017 р. Справа № 927/277/17

Суддя Кушнір І.В., розглянувши матеріали позовної заяви №1526 вих.17 від 13.03.2017

За позовом: Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

в інтересах держави в особі:

Виконавчого комітету Ніжинської міської ради

площа ОСОБА_1, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

до Відповідача: Приватного підприємства "Вагра"

вул. Інтернаціональна, 90/4, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400

про виселення з нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ніжинської міської ради подано позов до Приватного підприємства "Вагра" про виселення з нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Космонавтів, 67 літ. "А".

Як вбачається зі вступної частини позову, місцезнаходження Відповідача: вул. Інтернаціональна, 90/4, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400.

Згідно з ч.2 ст.15 Господарського процесуального кодексу України:

"Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача."

Разом з тим, подачу даного позову саме до Господарського суду Чернігівської області Прокурор обґрунтовує ч.3 ст.16 наведеного Кодексу, згідно якої справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

З цього приводу суд відмічає наступне.

В цивільному праві визначено такі основні цивільно-правові способи захисту речових прав:

речово-правові ті, що спрямовані на захист речових прав та не пов'язані із якимись конкретними зобов'язаннями, а спрямовані на відновлення належних особі речових прав, або ж усунення перешкод чи сумнівів у використанні цих прав (віндикаційний позов, негаторний позов, позов про визнання права власності, вимога про виключення майна з-під арешту (вилучення майна з опису), визнання недійсним правового акта, що порушує право власності тощо).

зобов'язально-правові ті, що є певними видами зобов'язань та спрямовані, переважно, не на безпосереднє, а на побічне відновлення речового права, внаслідок виконання певного зобов'язання.

Під віндикаційним позовом слід розуміти вимогу неволодіючого власника чи особи, яка володіла цим майном на законних підставах (титульний володілець), до фактичного володільця про повернення утримуваного ним майна в натурі.

Право на віндикацію належить власникові або титульному володільцеві, який втратив фактичне володіння річчю. Як відповідач виступатиме особа, яка фактично без належних підстав утримує майно. Предметом віндикації є вимога про повернення майна з незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з незаконного чужого володіння.

До умов пред'явлення віндикаційного позову належать такі:

1) власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю;

2) майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебувало в фактичному володінні іншої особи;

3) майно, яке підлягає віндикації, має бути індивідуально-визначеним;

4) віндикаційний позов має недоговірний характер та спрямований на захист речових прав.

Негаторний позов це вимога власника чи титульного володільця, до третіх осіб, про усунення перешкод у здійсненні повноважень з користування та розпорядження. Негаторний позов можливий лише у разі, якщо власник чи титульний володілець і третя особа не перебувають у зобов'язальних відносинах щодо спірної речі, а також якщо здійснене правопорушення не призвело до припинення суб'єктивного права власності чи іншого речового права.

Таким чином, подання позову про визнання права власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном може мати місце лише у випадках, коли спірні правовідносини носять недоговірний характер і сторони не перебувають у зобовязальних правовідносинах.

Аналогічно в постанові Верховного Суду України по справі №5011-74/9393-2012 від 23 грудня 2014 року зазначено наступне:

"Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах.

Права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права."

В даному випадку Прокурором предявлено позов про застосування наслідків припинення договору оренди у вигляді виселення з орендованого приміщення в інтересах Виконкому Ніжинської міської ради, яка є орендодавцем, тобто однією з сторін зазначеного договору оренди, до ПП "Вагра", яке є орендарем другою стороною цього договору, тобто, сторони, зазначені в позові перебувають саме у зобовязальних правовідносинах, а обрана Прокурором форма захисту порушених прав Позивача обґрунтована ним посиланням на ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст.785 Цивільного кодексу України, тобто, нормами саме зобовязального права.

Згідно з п.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна":

"У вирішенні питань стосовно визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про оренду, господарським судам слід враховувати викладене в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Водночас необхідно виходити з того, що територіальна підсудність господарському суду справ у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів оренди (найму) і у спорах про визнання цих договорів недійсними, а також справи у спорах, що виникають при виконанні цих договорів визначається за правилами статті 15 ГПК; що ж до справ у спорах про право власності на орендоване майно або про витребування цього майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, відповідачами в яких виступають інші, крім сторін за договором, особи, то вони розглядаються за місцезнаходженням майна (частина третя статті 16 ГПК)."

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.17 Господарського процесуального кодексу України:

"Якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Ухвалу про передачу справи за підсудністю може бути оскаржено."

Отже, виходячи із приписів ст.15 Господарського процесуального кодексу України, даний спір по територіальній підсудності має розглядатися Господарським судом Дніпропетровської області, а тому в силу ст.17 Господарського процесуального кодексу України матеріали позовної заяви мають бути надіслані за встановленою чинним законодавством підсудністю.

Керуючись ст.ст. 12,16,17,86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви №1526 вих.17 від 13.03.2017 Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ніжинської міської ради до Приватного підприємства "Вагра" про виселення з нежитлового приміщення направити за встановленою підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Кушнір