КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 911/3193/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача (апелянта): Конєва Л.Л. - за дов. №163 від 31.05.2016р.;

від відповідача: Кашперський Р.В. - за дов. №04-09/128 від 09.13.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р.

у справі №911/3193/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Бучанської міської ради Київської області

про стягнення 14 580,42 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. в позові Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" до Бучанської міської ради Київської області про стягнення 14 580,42 грн. - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Так, апелянт у своїй скарзі посилався на те що судом першої інстанції при винесені рішення всебічно не враховано, що рішення комісії № 013 від 28.07.2016р. відповідачем не оскаржувалось, а тому оперативно-господарська санкція вважається застосованою відповідно до чинного законодавства, також зазначив, що створення об'єкту благоустрою, а саме фонтану на площі біля Бучанської міської ради може бути лише з ініціативи Відповідача і перебувати у його віданні та комунальної власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" до розгляду. Розгляд справи призначено на 09.03.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні від 09.03.2017р. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі № 911/3193/16 скасувати, та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача, з урахуванням наданого 22.02.2017р. відзиву, заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі № 911/3193/16 залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

25.05.2016р. уповноваженими представниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією Бучанською міською радою Київської області, а саме: Порушення п. 6.40 та п. 7.6 ПКЕЕ самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника (енергопередавальної організації) без засобу обліку електроенергії та договору про постачання електричної енергії, а саме споживач самовільно в РУ-0,4 кВ ЗТП-59 виконав без облікове приєднання проводів для забезпечення живлення електродвигуна водяного насосу фонтану за адресою Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків біля міської лікарні та міської ради, у зв'язку з чим уповноваженими представниками позивача у присутності заступника міського голови Бучанської міської ради Смолькіна О.П. складено акт про порушення №К032070 від 25.05.2016р.

Акт про порушення №К 032070 від 25.05.2016р. було розглянуто комісією, що супроводжувалось веденням протоколу №13 від 28.07.2016р., в якому було встановлено, що споживачем Бучанською міською радою було порушено ПКЕЕ за адресою: м. Буча, вул.Енергетиків та прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою № 562 від 04.05.2006р.

Згідно рішення комісії, вартість електричної енергії необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕ становить 14 580,42 грн.

Оскільки відповідачем не сплачено розмір вартості не облікованої електричної енергії, як стверджує позивач, у зв'язку з чим і було подано позов до суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення 14 580,42 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ.

В обґрунтування заявлених позовних вимог та апеляційної скарги позивач посилається на Акт про порушення ПКЕЕ № К032070 від 25.05.2016р., що був розглянутий комісією та складено Протокол № 013 від 28.07.2016р., який відповідачем не оскаржувався.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне, статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до п. 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28 (далі, ПКЕЕ), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Приписами ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" визначено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за №782/12656 (Відповідно до пункту 6.40. ПКЕЕ).

З п. 6.41. ПКЕЕ вбачається, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Пунктом 6.42. ПКЕЕ встановлено, що на підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу, разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до пункту 7.6. ПКЕЕ у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору (пункт 1.2. ПКЕЕ).

Відповідно до підпункту 1 пункту 10.2 ПКЕЕ вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Положеннями пункту 3.3. ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

З правового аналізу вбачається, що відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Виходячи з вищевикладених норм вбачається, що для донарахування споживачу суми електроенергії, визначальним є факт порушення ПКЕЕ з боку особи, яка вчинила правопорушення. Якщо ж таку особу встановити неможливо, то відповідає власник майна, або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна.

З аналізу частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" вбачається, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Положеннями частини 3 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Пунктом 4 частини 1 статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми; 10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Згідно статті 29 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" власники об'єктів благоустрою забезпечують освітлення цих об'єктів відповідно до вимог державних стандартів, норм і правил. Забезпечення утримання, належного функціонування та збереження освітлювальних приладів на території об'єктів благоустрою, впровадження енергозберігаючих технологій та обладнання здійснюються балансоутримувачами цих об'єктів благоустрою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відомостей, викладених у складеному позивачем Акті про порушення ПКЕЕ №К032070 від 25.05.2016, а саме, що відповідач є споживачем електроенергії на об'єкті - фонтан по вул. Енергетиків та/або саме він здійснив самовільне підключення до електричних мереж позивача.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем всупереч приписам статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду належними засобами доказування, що саме відповідач здійснив самовільне підключення фонтану по вул. Енергетиків у м. Буча та є споживачем електроенергії, як і не встановлено суб'єкта, якому належить зазначений фонтан.

Відтак, позивачем не доведено, що відповідач є особою, на яку в силу положень чинного законодавства покладено обов'язок з відшкодування позивачу вартості бездоговірного споживання електроенергії згідно Акту про порушення ПКЕЕ №К032070 від 25.05.2016, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Київобленерго".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що Бучанська міська рада Київської області є власником або балансоутримувачем об'єктів благоустрою, а саме фонтану по вул. Енергетиків у м. Буча.

З огляду на викладене позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" є безпідставними, та такими, що вірно відмовлені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі №911/3193/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного акціонерного товариства "Київобленерго", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі №911/3193/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі №911/3193/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.12.2016р. по справі №911/3193/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/3193/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська