РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017Справа №910/23262/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Азот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка»

про стягнення платежу, неустойки та витребування майна

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Шимановський А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Дерій О.О. (представник за довіреністю);

Третьяков В.О. (директор).

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Азот» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» про стягнення платежу, неустойки та витребування майна.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Азот» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» укладено Договір №1141-413 на виконання робіт з ремонту клапана MOKVELD RD 10 цеху А-3.

На виконання умов зазначеного договору позивачем згідно з платіжними дорученнями №18659 від 30.12.2013, №18663 від 30.12.2013, №18665 від 30.12.2013, №18678 від 30.12.2013, №18874 від 30.12.2013, №18877 від 30.12.2013 було перераховано відповідачу попередню оплату в розмірі 130200 грн. та передано за Актом приймання-передачі від 04.02.2014 для ремонту клапан MOKVELD RD 10.

Проте відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору свої зобов'язання не виконав, в терміни обумовлені договорм роботи з ремонту клапану не виконав, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 130200 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, у відповідності до п.6.2 Договору позивач нарахував до стягнення з позивача неустойку в розмірі 24852,66 грн.

Також позивач просить суд витребувати у відповідача майно, яке належить позивачеві, а саме клапан MOKVELD RD 10 переданий за актом приймання-передачі від 04.02.2014.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначили, що виконання ремонту зазначеного клапану призупинено у зв'язку з відсутністю у відповідача достатньої кількості коштів для виконання такого ремонту, оскільки з моменту укладення між сторонами договору ціни на деякі матеріали, що необхідні для ремонту змінилися у бік зростання. Також зазначили, що на теперішній час позивач не розрахувався з відповідачем за іншим договором, що також унеможливлює виконання умов спірного договору, оскільки відповідач не отримав грошові кошти, які б міг направити для виконання зазначеного договору.

Крім того, в ході розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до нарахованої позивачем неустойки, оскільки позивачем пропущено встановлений ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України річний строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Азот» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» (виконавець) укладено Договір №1141-413, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов'язання з виконання, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити наступні роботи по ремонту клапану MOKVELD RD 10 цеху А-3: огляд та дефектування клапану MOKVELD RD 10, розробка методики та технології ремонту клапанів типу MOKVELD, погодження її з замовником; розробка конструкторської документації, погодження її з замовником; виготовлення внутрішніх деталей клапана; закупівля комплекту оригінальних ущільнювачів клапана; відновлювальний ремонт корпусу клапана; проведення додаткових обстежень корпуса клапана після проведення ремонту; збирання та випробовування клапана у відповідності до креслень 3093-23 MOKVELD N.V. (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, роботи виконуються з матеріалів та за рахунок виконавця у відповідності до Технічного завдання на ремонт клапана типу MOKVELD від 24.04.2013 та креслення 3093-23 MOKVELD N.V., які є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п.2.1 Договору, загальна вартість робіт, в тому числі матеріалів за дійсним договором становить 186000 грн. в тому числі ПДВ 20% - 31000 грн., відповідно до калькуляції витрат на ремонт клапану MOKVELD RD 10, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.2 Договору сторони погодили порядок взаєморозрахунків за договором та визначили, що авансовий платіж в розмірі 130200 грн. - 70% від загальної вартості договору замовник сплачує протягом 20 банківських днів з моменту підписання цього договору.

Кінцевий розрахунок здійснюється на підставі Акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін на протязі 20 банківських днів з моменту його підписання.

Відповідно до п.3.3 Договору, передача клапану в ремонт відбувається на території замовника за Актом приймання-передачі клапану в ремонт. Підписання Акту приймання-передачі клапану в ремонт - вважається моментом початку робіт.

Строк виконання робіт - 180 (сто вісімдесят) календарних днів від дати Акту приймання-передачі клапану в ремонт, при умові здійснення замовником авансового платежу відповідно до п.2.2.1 дійсного договору (п.3.4 Договору).

Згідно з п.4.2 Договору, кінцева передача клапана з ремонту здійснюється на території замовника у відповідності до п.6 Технічного завдання і підтверджується актом технічного прийому клапана. Після чого виконавцем надається гарантійний сертифікат з підтвердженням умов гарантійних зобов'язань, зазначених у п.5 даного договору.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що у випадку відсутності претензій з боку замовника до якості виконаних робіт, уповноваженими представниками сторін підписується Акт виконаних робіт, в якому відображені обсяги виконаних робіт по даному договору у відповідності до Технічного завдання.

Зобов'язання виконавця за даним договором вважаються виконаними після виконання робіт у відповідності з умовами, передбаченими п.1.1 дійсного договору и підписання Акта виконаних робіт уповноваженими представниками сторін (п.4.7 Договору).

Відповідно до п.6.2 Договору, у випадку порушення виконавцем строків виконання робіт, передбачених п.3.4 договору, при умові відсутності у цьому перешкод з боку замовника, виконавець зобов'язаний сплатити замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (дійсної в період, в який вона сплачувалась) від суми договору за кожен день прострочення виконання робіт та не звільняється від виконання своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п.9.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.03.2016 (з урахуванням Додаткових угод №1, №2 та №3 до Договору), а в частині розрахунків та гарантійних зобов'язань до повного їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання з попередньої оплати робіт, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 130200 грн. на підставі платіжних доручень №18659 від 30.12.2013, №18663 від 30.12.2013, №18665 від 30.12.2013, №18678 від 30.12.2013, №18874 від 30.12.2013, №18877 від 30.12.2013, копії зазначених платіжних доручень наявні в матеріалах страви.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 04.02.2014 між сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі клапана MOKVELD RD 10 цеху А-3 ПАТ «Азот» до договору №1141-413 від 26.12.2014 відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в ремонт клапан MOKVELD RD 10. Зазначений Акт приймання-передачі клапану підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

Так, у відповідності до п.3.4 Договору визначено, що строк виконання робіт - 180 (сто вісімдесят) календарних днів від дати Акту приймання-передачі клапану в ремонт, при умові здійснення замовником авансового платежу відповідно до п.2.2.1 дійсного договору, тобто відповідач мав виконати роботи передбачені договором у строк до 03.08.2014.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання з ремонту клапану MOKVELD RD 10 у встановлені договором терміни не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено відповідачеві Претензію №501-06/351-3513 від 14.10.2014 у якій позивач, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором у встановлені строки нарахував відповідачеві 8663,01 грн. неустойки передбаченої п.6.2 договору.

Листом №02/12 від 04.12.2014 відповідач визнав прострочення виконання робіт за договором та визнав в повному обсязі претензію позивача на суму 8663,01 грн., також гарантував оплату зазначених грошових коштів протягом наступного місяця.

Разом з тим, 10.03.2015 позивачем вдруге було направлено відповідачеві Претензію №501-06/89 у якій позивач, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором у встановлені строки нарахував відповідачеві 22447,56 грн. неустойки передбаченої п.6.2 договору.

Листом №08/04 від 14.04.2015 відповідач визнав прострочення виконання робіт за договором та визнав в повному обсязі претензію позивача на суму 22447,56 грн., та зазначив, що необхідна сума буде перерахована відповідачем після закінчення робіт перед підписанням актів виконаних робіт.

Крім того, 23.12.2015 позивач втретє звернувся до відповідача з Претензією №501-06/521-3470 у якій позивач, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором у встановлені строки нарахував відповідачеві 24852,66 грн. неустойки передбаченої п.6.2 договору.

Листом №07/01 від 27.01.2016 відповідач визнав прострочення виконання робіт за договором та визнав в повному обсязі претензію позивача на суму 24852,66 грн., та зазначив, що необхідна сума буде перерахована відповідачем протягом місяця.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з Листом №201-14-01/19 від 14.06.2016 в якому просив відповідача в найкоротші терміни виконати ремонт клапану MOKVELD RD 10, а також надати інформацію щодо реальної дати передачі відремонтованого клапану замовнику.

Листом №201-14-01/35 від 07.11.2016 позивач знову звернувся до відповідача з проханням надати технічних звіт про хід виконаних робіт з ремонту клапана MOKVELD RD 10.

У відповідь на зазначений лист відповідач Листом №02-11 від 14.11.2016 повідомив позивача про те, що у зв'язку із відсутністю фінансування роботи згідно з Договором №1141-413 від 26.12.2013 не виконуються.

Відтак відповідачем, на теперішній час, не вчинено жодних дій щодо виконання обумовлених договором робіт або повернення позивачеві суми попередньої оплати, що надавалась відповідачеві для виконання необхідних за договором робіт, також не повернуто переданий для ремонту клапан MOKVELD RD 10.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтями 843, 854 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ч.2 ст.852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Положеннями ст.224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відтак, враховуючи викладене, оскільки є доведеним факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача збитків, пов'язаних з неналежним виконанням відповідачем умов договору у розмірі суми попередньої оплати в сумі 130200 грн.

Разом з тим, щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з позивача неустойки в розмірі 24852,66 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у випадку порушення виконавцем строків виконання робіт, передбачених п.3.4 договору, при умові відсутності у цьому перешкод з боку замовника, виконавець зобов'язаний сплатити замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (дійсної в період, в який вона сплачувалась) від суми договору за кожен день прострочення виконання робіт та не звільняється від виконання своїх зобов'язань за договором.

Разом з тим, відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки за період з 04.08.2014 по 13.11.2015 відповідно до якого сума неустойки становить 24852,66 грн., суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості та відповідності умовам закону та договору, відтак зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.ст.319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 цього Кодексу передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відтак, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача в частині витребування у відповідача майна, а саме: клапану MOKVELD RD 10.

За таких обставин, суд вважає що заявлені позовні вимоги повністю обґрунтовані позивачем, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно заяви відповідача щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності до заявлених позовних вимог в частині стягнення неустойки, слід зазначити таке.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктами 3-5 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Судом встановлено, що відповідач Листом №07/01 від 27.01.2016 визнав в повному обсязі претензію позивача від 23.12.2015 №501-06/521-3470 в якій позивачем було нараховано до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» неустойку в розмірі 24852,66 грн., а отже вчинив дію, що свідчить про визнання ним обов'язку сплатити вказану неустойку.

В той же час, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом 19.12.2016, що підтверджується відбитком календарного штемпелю вхідної кореспонденції суду, відтак суд приходить до висновку, враховуючи визнання відповідачем 27.01.2016 суми неустойки в розмірі 24852,66 грн., позивачем не пропущено встановлений законом строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, зокрема виконання передбачених умовами договору робіт.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладається відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» (03115, м. Київ, вул. Генерала Вітрука, буд. 7-А, кв. 32; ідентифікаційний код 35704483) на користь Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72; ідентифікаційний код 00203826) передоплату в розмірі 130200 (сто тридцять тисяч двісті) грн., неустойку в сумі 24852 (двадцять чотири тисячi вісімсот п'ятдесят два) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3073 (три тисячi сімдесят три) грн. 79 коп.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазрозробка» (03115, м. Київ, вул. Генерала Вітрука, буд. 7-А, кв. 32; ідентифікаційний код 35704483) повернути Публічному акціонерному товариству «Азот» (18014, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72; ідентифікаційний код 00203826) майно, а саме: клапан MOKVELD RD 10.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 13.03.2017

Суддя Я.В. Маринченко