ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" лютого 2017 р.Справа № 921/332/16-г/11
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін" про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вул. Тверська, 5, м. Київ в особі Регіонального філії "Львівська залізниця" вул. Гоголя, 1, м. Львів, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін", Майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль

Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, вул.Танцорова, 11, м. Тернопіль,

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його звільнення.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_1 - представник ПАТ "Українська залізниця"

Відповідача: ОСОБА_2 - представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін"

Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області

Суть справи: Рішенням господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11 позов задоволено; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін", майдан Привокзальний 1, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14029705 усунути перешкоди в користуванні майном частиною нежитлових приміщень другого поверху вокзалу станції Тернопіль площею 28,6 кв.м., за адресою Привокзальний Майдан, 1, м.Тернопіль, яке було передане згідно договору оренди нерухомого майна № 418 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.11.2007р. шляхом його звільнення та підписання акту приймання-передачі.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 р. рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11 залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

21 жовтня 2016 року на виконання зазначеного рішення господарським судом Тернопільської області видано накази.

30 січня 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області надійшла заява (б/н від 27 січня 2017 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін" про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 01 лютого 2017 року судове засідання по розгляду даної заяви призначено на 10 лютого 2017 року на 10 год. 30 хв.; зобов"язано позивача до дня розгляду заяви надати суду відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Представник відповідача 10 лютого 2017 року у судове засідання не з'явився, причин не явки суду не повідомив. Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату розгляду справи, повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали господарського суду відповідачу по справі, на адресу суду не поверталось.

Представник позивача 10 лютого 2017 року у судове засідання з'явився, однак відзив на заяву не подав.

В порядку ст..77 ГПК України ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.02.2017р. судове засідання по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін" про відстрочку виконання рішення господарського суду відкладено на 21.02.2017р. на 11 год. 30 хв.; повторно зобов"язано позивача до дня розгляду заяви надати суду відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду.

20 лютого 2017 року на адресу господарського суду Тернопільської області від Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» надійшов відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якому ПАТ «Українська залізниця» вважає заяву про відстрочку виконання судового рішення безпідставною з наступних обставин:

- В 2016р. судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій було встановлено факт припинення договірних відносин з ТОВ "Тер-Пінгвін" по договорах оренди нерухомого майна № 418, 506, 564, 585, внаслідок закінчення терміну дії, на який їх було укладено. Судами було визначено, що договори оренди є консенсуальними, тобто укладеними з моменту досягнення сторонами згоди у належній формі, оплатним, двостороннім та строковим. Згідно ст..26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

- Крім того, судами було встановлено, що права орендодавця по спірному майну перейшли до ПАТ «Українська залізниця»; ст..770 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

- В своїй заяві відповідач зазначає, що передчасне звільнення частини майданчика, зумовить призупинення господарської діяльності відповідача. У відзиві на заяву позивач зазначає, що відповідно до умов договору № 418 від 02.11.2007р., обєктом оренди є частина нежитлових приміщень другого поверху будівлі вокзалу загальною площею 28,6 кв.м., а частина майданчика з покриттям не є предметом оренди і звільнення майна не повязане з демонтажем малих архітектурних форм, тощо. Враховуючи те, що надання перукарських послуг не є основним видом підприємницької діяльності ТОВ "Тер-Пінгвін", виконання рішення суду жодним чином не призведе до послаблення потужностей підприємства відповідача. Посилання на те, що звільнення є передчасним також не має вмотивованих підстав, оскільки орендар неодноразово був повідомлений про настання таких наслідків з березня 2015р., що теж було досліджено судом.

- Окрім того, відповідач посилається на вимоги ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» щодо переважного права на оренду нерухомого майна. Проте, слід зазначити, що Позивач з моменту набуття прав орендодавця не передавав і не передає в оренду обєкти нерухомого майна. В оренді залишається лише те нерухоме майно, яке було передано до утворення ПАТ «Українська залізниця» регіональними відділеннями ФДМУ. Отже, жодних прав орендаря не було порушено, хоча в орендодавця немає передбачених чинним законодавством обовязків щодо укладання договірних відносин.

Враховуючи наведене, просить суд в задоволенні заяви про відстрочку рішення господарського суду відмовити за необґрунтованістю.

В порядку ст..77 ГПК України в судовому засіданні 21.02.2017р. оголошено перерву до 28.02.2017р. до 14 год. 20 хв..

28.02.2017р. від відповідача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін" на адресу господарського суду надійшли Письмові пояснення по справі, в яких відповідач зазначає наступне:

- В рішенні господарського суду від 02.08.2016р. у справі № 921/332/16-г/11 зазначено, що згідно розділу 10 договору, цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.11.2007р. до 01.10.2008р. включно. За 45 днів до закінчення строку дії договору оренди, у разі належного виконання орендарем своїх обовязків, Орендодавець на підставі заяви орендаря та листа погодження Балансоутримувача звертається за погодженням продовження на новий строк дії договору оренди до органу, уповноваженого управляти державним майном. У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

- Разом з тим, обставини, на які посилається ТОВ «Тер-Пінгвін" у позовній заяві до Регіонального відділення ФДМУ по Тернопільській області, зокрема щодо змін внесених до п.10.4. Договору (нова редакція не вимагала письмової згоди балансоутримувача та звернення за погодженням продовження на новий строк дії Договору оренди до органу, уповноваженого управляти державним майном та відсутності заперечень зі сторони балансоутримувача ВСП «Станція Вокзал Тернопіль» у встановлений законодавством строк не знайшли відображення в мотивувальній частині рішення від 02.08.2016р. у справі № 921/332/16-г/11.

- Відтак, зазначені обставини є предметом дослідження у справі № 921/94/17-г/3. Суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив:

Згідно зі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін", майдан Привокзальний 1, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14029705 усунути перешкоди в користуванні майном частиною нежитлових приміщень другого поверху вокзалу станції Тернопіль площею 28,6 кв.м., за адресою Привокзальний Майдан, 1, м.Тернопіль шляхом його звільнення та підписання акту приймання-передачі.

В поданій заяві ТОВ "Тер-Пінгвін" обґрунтовує необхідність надання відстрочки виконання судового рішення наступним:

28.12.2016р. державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження № 53204549.

Разом з тим, на даний час існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду та несуть загрозу господарській діяльності Товариства.

З метою захисту свого права на користування орендованим майном Товариством з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» подано до господарського суду позовну заяву про визнання продовженим терміну дії договору оренди № 418 нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного 02 листопада 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» з 01.04.2015р. по 31.12.2015р., з 01.01.2016р. по 30.11.2016р., з 01.12.2016р. по 31.10.2017р. включно, шляхом внесення змін до п.10.1. розділу 10 даного договору, виклавши його в новій редакції: «Цей договір укладено строком на 11 місяців з 01.12.2016р. по 31.10.2017р. включно».

Внаслідок прийняття Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» реорганізоване в регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Орендований обєкт увійшов до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця».

Як вбачається із поданої заяви, передчасне звільнення орендованої частини майданчика зумовить призупинення господарської діяльності відповідача та матеріальні втрати, повязані з демонтажем, перевезенням майна, тощо.

З метою недопущення матеріальних втрат як орендаря, так і власника майна, приймаючи до уваги, що ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено переважне право орендаря, який належним чином виконував свої обовязки за договором, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, можливість порушення цього права Власником майна, відповідач вважає за доцільне просити суд про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02.08.2016р. у справі № 921/332/16-г/11.

Надаючи оцінку викладеним доводам у заяві про розстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне:

Згідно зі ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

При цьому норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або у встановлений господарським судом спосіб. Згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, цією нормою процесуального права не вимагається і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Процесуальний закон не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути надано відстрочку виконання судового рішення, і покладає розв'язання цього питання безпосередньо на суд, який розглядає відповідну заяву.

Як зазначено в п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявна загроза банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

ТОВ «Тер-пінгвін» як на одну з підстав неможливості виконання рішення суду посилається на переважне право на оренду нерухомого майна відповідно до ст..17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та на можливість призупинення господарської діяльності відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір оренди № 418 нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений 02 листопада 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін», - припинено в звязку з закінченням строку, на який він був укладений.

Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, з моменту набуття прав орендодавця , Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" не передавало і не передає в оренду обєкти нерухомого майна, в оренді залишається лише те нерухоме майно, яке було передано регіональними відділеннями Фонду державного майна до утворення ПАТ «Укрзалізниця», відтак жодних прав орендаря не порушено. Крім того, обєктом оренди є частина нежитлових приміщень другого поверху будівлі вокзалу загальною площею 28,6 кв.м., яка використовується під перукарню та звільнення даного приміщення не повязане з демонтажем малих архітектурних форм, тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що настання несприятливих наслідків у господарській діяльності підприємства є його власним комерційним ризиком, на основі якого здійснюється підприємництво. При цьому збитковість фінансової діяльності відповідача ТОВ «Тер-пінгвін» не є винятковим випадком в розумінні ст. 121 ГПК України.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у ст. 115 ГПК України.

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Факт подання ТОВ «Тер-пінгвін» до господарського суду позовної заяви про визнання продовженим терміну дії договору оренди № 418 від 02.11.2007р., укладеним між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області /Орендодавець/ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін" / Орендар/ не є обставиною, що ускладнює виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11 про звільнення частини нежитлових приміщень другого поверху вокзалу станції Тернопіль площею 28,6 кв.м., за адресою Привокзальний Майдан, 1, м.Тернопіль, або роблять його неможливим у строк або у встановлений господарським судом спосіб. Крім того, як зазначалось вище, можливі збиткові результати фінансової діяльності підприємства не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що сплата відповідачем оплати за користування майном не є підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 33,43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочки виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33,43,77,86, 115,121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тер-Пінгвін", Майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 02 серпня 2016 року у справі № 921/332/16-г/11, відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя А.М. Сидорук