ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" березня 2017 р. Справа № 925/2063/13
вх. № 4337/17 від 22.02.2014
Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про роз'яснення ухвали суду від 23.06.2016 у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Гермес про визнання його банкрутом
Головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 (далі відділ ДВС) подано до суду клопотання від 20.02.2017 №3314 з вимогою винести рішення про розяснення резолютивної частини прийнятої у цій справі ухвали суду від 23.06.2016. Заяву мотивовано тим,
що після про відкриття виконавчого провадження (постанова від 11.07.2016) до відділу ДВС 20.01.2017 звернувся із заявою ОСОБА_2, у якій просить звернутися до суду із заявою про розяснення резолютивної частини ухвали суду від 23.06.2016 з тих підстав, що у ній (як виконавчому документі) має бути зазначена одна виконавча дія, а не декілька, що конкретно не визначено місцезнаходження майна, яке необхідно передати стягувачу згідно з виконавчим документом, що у резолютивній частині зазначеної ухвали суду не вказано про зобовязання ОСОБА_2 передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатку та матеріальні цінності, а вказано про стягнення з ОСОБА_2 вищевказаних документів та майна, що не кореспондується з нормою ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки поняття "стягнення з особи" та "зобовязання особи вчинити певні дії" за своїм змістом є різними,
що для виконання рішень майнового характеру (стягнення з особи) і немайнового характеру (зобовязання особи вчинити певні дії) законом передбачено різний порядок виконання та різний ряд заходів примусового виконання таких рішень.
У судовому засіданні ліквідатора банкрута проти задоволення вимог заперечив і пояснив, що судове рішення є чітким і зрозумілим, що подана заява є способом ухилитися від виконання судового рішення, що у ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним установлено відсутність будь-яких дій на його фактичне виконання, крім запитів, які здійснені 16.08.2016 і 29.08.2016 до управління технагляду Державної інспекції с/г в Черкаській області та до регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області.
11.07.2016 відділом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51638875 з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 23.06.2016 у справі №925/2063/13 про стягнення з ОСОБА_2 та передачу банкруту в особі його ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_3 бухгалтерської та іншої документації, матеріальних цінностей підприємства-боржника.
20.07.2016 до господарського суду Черкаської області ОСОБА_2, колишнім керівником, засновником (учасником) та головою ліквідаційної комісії ТОВ "Гермес", подано скаргу на дії відділу ДВС з вимогами скасувати його постанову від 11.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51638875 з примусового виконання ухвали суду від 23.06.2016 у цій справі у задоволенні якої ухвалою суду від 16.08.2016 відмовлено. При цьому в ухвалі суду від 16.08.2016 судом вказано на те, що (дослівно) "доводи заявника про те, що у виконавчому документі зазначено декілька виконавчих дій, а також конкретно не вказано місцезнаходження майна, яке необхідно передати стягувачеві суд відхиляє, оскільки частинами 2 і 6 ст. 41 Закону-4212 передбачено обовязок посадових осіб банкрута передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. Резолютивна частина ухвали суду від 23.06.2016 містить вимогу про стягнення із посадової особи (керівника боржника) первинних бухгалтерських та інших документів фінансово-господарської діяльності ТОВ Гермес, матеріальних та інших цінностей ТОВ Гермес, які конкретизовано за відповідними ознаками. Тобто ухвала як виконавчий документ містить одну вимогу (передати документи, матеріальні та інші цінності), предявлену одній особі (гр.ОСОБА_2Ю.) на користь однієї особи (ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_3В.).
11.08.2016 відділом ДВС направлено вимогу ОСОБА_2 про явку до відділу ДВС з приводу виконання ухвали суду від 23.06.2016. 16.08.2016 і 29.08.2016 відділом ДВС направлено запити до управління технагляду Державної інспекції с/г в Черкаській області та до регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області стосовно реєстрації майна. Доказів вчинення у виконавчому провадженні будь-яких інших дій суду не надано.
Натомність, 20.01.2017 до відділу ДВС надходить заява ОСОБА_2 у якій він просить державного виконавця звернутися до господарського суду Черкаської області з метою розяснення ухвали суду від 23.06.2016. Державний виконавець відділу ДВС, замість того, щоб відмовити у задоволенні заяви (в тому числі із з посиланням на ухвалу суду від 16.08.2016, у якій усі доводи ОСОБА_2 були розглянуті і відхилені) та продовжити виконавчі дії, 20.02.2016, тобто через місяць, звертається до суду із відповідною заявою. При цьому він навіть не викладає суті власного нерозуміння ухвали суду від 23.06.2016, а просто переписує доводи ОСОБА_2 Ухвалою суду від 06.03.2017 у задоволенні заяви відділу ДВС про розяснення ухвали суду від 23.06.2016 відмовлено.
Звернення до суду більш як через 7 місяців із заявою про розяснення виконавчого документа, звернення із такою заявою після того, як виконавчий документ фактично був розяснений ухвалою суду від 16.08.2016, відсутність у виконавчому провадженні №51638875 доказів вчинення дій, передбачених розділом VII Закону України Про виконавче провадження (зокрема, ч.8 ст.48) та інших його норм, є свідченням умисного невиконання державним виконавцем відділу ДВС судового рішення і пошуком приводів для її невиконання.
Ці порушення призводять до необгрунтованого затягування розгляду справи про банкрутство, і можуть призвести до спричинення збитків кредиторам. Викладені обставини вказують на ігнорування ухвал суду та неналежний контроль за виконанням документів відділом ДВС.
З метою забезпечення негайного виконання ухвали суду від 23.06.2016 у цій справі, недопущення порушень чинного законодавства в подальшому, суд вважає необхідним надіслати окрему ухвалу Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області для відома та вжиття відповідних заходів реагування.
Керуючись ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, суд
Надіслати окрему ухвалу Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області для вжиття відповідних заходів з виконання ухвали суду від 23.06.2016 у справі №925/2063/13 Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, виявлення і усунення причин, що призвели до її невиконання та недопущення порушень закону надалі.
Про результати інформувати у місячний строк.
Суддя Ю.А. Хабазня