ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 березня 2017 р. Справа № 5/75-05

Суддя господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" (вул. Пушкіна, 54, м. Кам'янка, Черкаська обл., 20801) в особі ліквідатора ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18035)

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (вул. 50-річчя СРСР, 17, смт. Чечельник, Вінницька обл., 24800)

про стягнення 1 786 419,84 грн.

ВСТАНОВИВ :

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 1 786 419,84 грн., з яких: 1 617 210,56 грн. інфляційних втрат та 169 209,28 грн. три відсотки річних.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд дійшов висновку, що її слід повернути з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем заявлені вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача 1 786 419,84 грн.

Відповідно, за подання даної позовної заяви, позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, що становить 26 796,30 грн. (1 786 419,84 х 1,5% = 26 796,30).

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання до суду позовної заяви б/н від 10.03.2017 року (вх.№ 06-54/67/17 від 20.03.2017 року).

При цьому, у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати позивачем судового збору за подання даної позовної заяви.

Дане клопотання мотивовано тим, що 08.06.2010 року господарським судом Черкаської області у справі № 10/1020 ТОВ "Українські національні напої" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, чим фактично встановлено неплатоспроможність даного суб'єкта господарювання, відповідно такий факт не підлягає доказуванню, оскільки вже був встановлений рішенням суду.

Ліквідаційна процедура банкрута - ТОВ "Українські національні напої" здійснювалась на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній станом на 04.11.2012 року).

Зазначені обставини самостійно вказують на незадовільний майновий стан ТОВ "Українські національні напої".

Ліквідатором було встановлено, що за ТОВ "Українські національні напої" не зареєстровано рухоме та нерухоме майно, за винятком лише дебіторської заборгованості у ДП "Чечельницький спиртний завод", яка на даний момент підпадає під дію мораторію.

Станом на сьогоднішній день залишок коштів на рахунках банкрута - 0 грн.00 коп.

З цього слідує, що на теперішній момент банкрут (позивач) позбавлений можливості сплатити судовий збір за даний позов, однак після отримання коштів стягнених за наявною дебіторською заборгованістю у ДП "Чечельницький спиртний завод" судовий збір може бути сплаченим та перерахований до державного бюджету в загальній сумі 26 796,30 грн.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Відповідно до п. 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15, за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, зважаючи на наведені приписи законодавства, посилання позивача на банкрутство підприємства, відсутність коштів для сплати судового збору та відсутність активів, у даному випадку не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

При цьому, посилання позивача на ймовірне надходження до державного бюджету судового збору в розмірі 26 796,30 грн. за рахунок отримання коштів стягнених за наявною дебіторською заборгованістю у ДП "Чечельницький спиртний завод" за результатами розгляду даної справи, судом не приймаються до уваги, оскільки в разі відмови у задоволені даного позову, або у разі часткового задоволення позову, - у зв'язку із відстроченням або ж звільненням позивача від сплати судового збору, грошові кошти в сумі до 26 796,30 грн. до державного бюджету України не надійдуть, що є неприпустимим.

Крім того, як зазначено вище, сплата судового збору може бути відстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а не до моменту виконання рішення суду у повному обсязі та в результаті виконання даного рішення суду - отримання коштів позивачем.

Враховуючи викладене, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись ст.ст. 63 (п. 4), 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ :

1. Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, що міститься у прохальній частині позовної заяви б/н від 10.03.2017 року (вх.№ 06-54/67/17 від 20.03.2017 року).

2. Позовну заяву б/н від 10.03.2017 року (вх.№ 06-54/67/17 від 20.03.2017 року) на 5-ти аркушах разом з матеріалами на 10-ти аркушах та поштовий конверт повернути ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" ОСОБА_1

3. Копію позовної заяви б/н від 10.03.2017 року (вх.№ 06-54/67/17 від 20.03.2017 року) долучити до примірника ухвали, що залишається у суді.

4. Копію ухвали надіслати позивачу та відповідачу рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - в наряд;

2 - позивачу - ТОВ "Українські національні напої" (вул. Пушкіна, 54, м. Кам"янка, Черкаська обл., 20801);

3 - ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18035); 4 - відповідачу - ДП "Чечельницький спиртовий завод" (вул. 50-річчя СРСР, 17, смт. Чечельник, Вінницька обл., 24800).