ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" березня 2017 р. Справа № 910/26539/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС»

на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДНА КОМПАНІЯ»

до Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС»

про стягнення 873774,80 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 16.01.2017 року);

від відповідача (скаржника): ОСОБА_2 (довіреність № 141 від 18.11.2016 року); ОСОБА_3 (довіреність б/н від 01.01.2017 року).

від ВДВС: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 28.02.2017 року).

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.12.2015 року у справі № 910/26539/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДНА КОМПАНІЯ» задоволено повністю, з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення 485 471,98 грн. основного боргу, 357679,92 грн. інфляційних, 30622,90 грн. 3% річних та 13106,62 грн. витрат по сплаті судового збору.

22.01.2016 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.12.2015 року у справі № 910/26539/15 видано відповідний наказ.

17.01.2017 року до канцелярії Господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС» надійшла скарга б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 910/26539/15 (вх. № 21/17).

В порядку статті 53 Господарського процессуального кодексу України, скаржник просить суд поновити строк на подання скарги б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до п.п. 9.7 п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Судом встановлено, що при першій подачі скарги б/н від 12.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, скаржник не зазначив ідентифікаційного коду учасників провадження та не надав доказів надіслання скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю «СХІДНА КОМПАНІЯ» та Бородянському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у звязку з чим ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2017 року скаргу б/н від 12.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 910/26539/15 (вх. 12/17) на підставі п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України було повернуто скаржнику без розгляду.

Після усунення недоліків, скаржник повторно подав скаргу б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідні обставини свідчать про обгрунтованість причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою б/н від 23.01.2017 року, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе поновити строк для подання скарги Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС» року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

За таких обставин та враховуючи поновлення судом строку на звернення зі скаргою, скарга Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС» б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ухвалою від 26.01.2017 року призначена до розгляду на 06.02.2017 року.

В судове засідання 06.02.2017 року позивач та представник ВДВС не зявилися, ВДВС вимог ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, позивач та ВДВС про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд скарги відкладався до 13.02.2017 року та повторо зобовязано Бородянський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року у справі № 910/26539/15: надати до суду письмовий відзив на скаргу, оригінали для огляду та копії для залучення до матеріалів справи матеріалів виконавчого провадження № 50651830. Відповідача зобовязано надати пояснення та докази, що спірні рахунки № 6001, № 4226 та № 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5» відкривалися для виплати заробітної плати, що такий рахунок використовувся виключно для зарахування і виплати заробітної плати і докази зарахування коштів призначених для виплати заробітної плати, виплати таких коштів і що на рахунку не обліковувались, кошти, що не призначені для заробітної плати; на яких рахунках обліковувались кошти, не призначенні для виплат заробітної плати та інших соціальних виплат; довідки про фонд заробітної плати, порядок виплати; обгрунтовані підстави незаконного накладення арешту на решту рахунків в спірній постанові від 23.12.2016 року.

В судове засідання 13.02.2017 року позивач та представник ВДВС не зявилися, ВДВС вимог ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, відповідач (скаржник) вимог ухвали Господарського суду Київської області від 06.02.2017 року не виконав, позивач та ВДВС про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд скарги відкладався до 01.03.2017 року.

В судовому засіданні 01.03.2017 року скаржник підтримав вимоги скарги та надав витребувані судом пояснення. Представники стягувача та виконавчої служби в судовому засіданні 01.03.2017 року проти скарги заперечували.

Розглянувши в судовому засіданні 01.03.2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС» б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 910/26539/15 (вх. № 21/17), заслухавши пояснення учасників провадження та дослідивши надані ними докази, судом встановлено.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.12.2015 року у справі №910/26539/15 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна компанія» та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Борекс» на користь позивача 485 471,98 грн. основного боргу, 357679,92 грн. інфляційних, 30622,90 грн. З % річних та 13 106,62 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.12.2015 року у справі № 910/26539/15 видано відповідний наказ від 21.01.2016 року, який предявлено до примусового виконання до Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Скаржник (боржник) в скарзі зазначає, що 29.12.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50651830 під час примусового виконання наведеного судового наказу головним державним виконавцем Дихніч В.І. Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках:

- 260042429 в ПАТ «Легбанк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300056;

- 6001, 4226. 4873 в ПАТ«КредіАгріколь Банк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300614;

- 1001, в «КМД» АТ «Індекс-Банк» в м.Києві, код валюти рахунку 980. Код фінансової установи 300818;

- 8126, 8132 в Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 321842;

- 1641, 1641 в Централіній філії ПАТ ПІБ по м.Києву, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 322250;

- 634,7634 в Головному управлінні по АТ ОЩАД м.Київ, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 322669;

- 2, 1 в ПАТ «Марфін Банк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 328168;

- 0385,0892,0157 філія ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ, код валюти рахунку 980 , код фінансової установи 380775;

- 7553 в ПАТ КБ «Правекс Банк» код валюти рахунку 980, код установи 380838;

- 0214 в ПАТ «Укрінбанк», код валюти 980, код фінансової установи 300142.

Саржник вважає наведену постанову про арешт коштів боржника незаконною та просить її скасувати.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що постановою Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/4412/15 від 08.10.2015 року стягнуто з рахунків в банках, обслуговуючих ПАТ «Борекс», на користь Державного бюджету України заборгованість з єдиного соціального внеску в сумі 2 542 390,27 грн. та ПАТ «Борекс» надано розстрочку виконання постанови строком на 60 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили зі щомісячною сплатою 42 373 грн. Постанова набрала законної сили 26.01.2016 року та на даний час в добровільному порядку виконується ПАТ «Борекс».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року з ПАТ «Борекс» на користь Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області стягнуто податкову заборгованість у розмірі 834049,45 грн. з рахунків в банках, обслуговуючих ПАТ «Борекс», та надано розстрочку виконання даної постанови. На даний час постанова виконується ПАТ «Борекс» в добровільному порядку.

Скаржник зазначає, що накладення арешту на рахунки ПАТ «Борекс» унеможливлює виконання рішень судів, які набрали законної сили ще до видання Господарським судом Київської області наказу від 22.01.2016 року у справі №910/26539/2015.

Також, скаржник зазначив та надав до матеріалів справи платіжні доручення про перерахування ним з рахунку № 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300614, коштів на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/4652/14 та на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року у справі №810/4412/2015.

Крім того, накладення арешту на рахунки 6001, 4226, 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300614, призвело до невиплати заробітної плати працівникам, чим порушено їх конституційні права.

В обґрунтування вимог скраги скаржник посилається на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості розподілу коштів в разі, якщо не достатньо коштів для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами та зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Також скаржник зазначає, що накладенням арешту на рахунки боржника за спірною постановою порушують встановлені ст. 97 Кодексу законів про працю та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» гарантії працівників на своєчасне одержання заробітної плати. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 16.04.2014 року у справі № 915/321/13-г та в листі Вищого господарського суду України від 28.01.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник також зазначає, що накладення арешту на кошти на рахунку 2, 1 в ПАТ «Марфін Банк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 328168 унеможливлює сплату ПАТ «Борекс» щомісячних платежів за кредитним договором, що укладений з ПАТ «Марфінбанк».

У звязку з чим, скаржник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, щодо винесення 29.12.2016 року постанови у виконавчому провадженні № 50651830 про арешт коштів ПАТ «Борекс» на рахунках 260042429, в ПАТ «Легбанк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300056; 6001, 4226, 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300614; 1001, в «КМД» АТ «Індекс-Банк» в м.Києві, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 300818; 8126, 8132 в Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 321842; 1641, 1641 в Централіній філії ПАТ ПІБ по м.Києву, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 322250; 634, 7634 в Головному управлінні по АТ ОЩАД м.Київ, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 322669; 2, 1 в ПАТ «Марфін Банк», код валюти рахунку 980, код фінансової установи 328168; 0385, 0892, 0157 філія ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ, код валюти рахунку 980, код фінансової установи 380775; 7553 в ПАТ КБ «Правекс Банк» код валюти рахунку 980, код установи 380838; 0214 в ПАТ «Укрінбанк», код валюти 980, код фінансової установи 300142 та просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, винесену 29.12.2016 року у виконавчому провадженні № 50651830 про арешт коштів ПАТ «Борекс» на вищенаведених рахунках.

Також в ході розгляду скарги боржник надав пояснення, в яких зазначив, що відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 року № 280 затверджено План рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України.

Планом передбачено, що до Класу 2 рахунків «Операції з клієнтами» включено, зокрема, рахунки 2604 - цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання.

Призначення рахунку «2604» (Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання): облік коштів на вимогу, цілі використання яких обумовлені окремими законодавчими актами України; за кредитом рахунку проводяться суми, що надходять на рахунки; за дебетом рахунку проводяться суми витрат і перерахувань згідно з режимом роботи рахунків.

Підпунктом 9 п. 11 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (що набрав чинності 01.01.2011 року) внесено зміни до ст. 21 Закону України від 18.01.2001 року №2240-111 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», зокрема, передбачено, що страхувальник-роботодавець відкриває у банку окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у порядку, встановленому Національним банком України; страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам; страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону; у разі порушення провадження у справі про банкрутство страхувальника-роботодавця страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, повертаються до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка в подальшому забезпечує надання матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно з п.1.8 глави 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України уд 12.11.2003 року №492, до поточних рахунків належать рахунки зі спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

За змістом листа Національного банку України №25-111/2972-22535 від 14.12.2010 року «Щодо відкриття страхувальниками-роботодавцями окремих поточних рахунків» рахунки юридичних осіб, відкриті банками за балансовим рахунком « 2604» (Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання), належать до поточних рахунків зі спеціальними режимами їх використання.

Таким чином, рахунки « 2604» є спеціальними рахунками, на кошти яких не може бути накладено арешт і кошти, які містяться на таких рахунках мають спеціальний режим використання і не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення.

Стосовно накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», то даний рахунок використовується для виплати заробітної плати працівникам, дана обставина підтверджується довідкою ПАТ «Креді ОСОБА_5», довідкою про порядок виплати заробітної плати, довідкою про фонд заробітної плати ПАТ «Борекс».

Стосовно накладення арешту на кошти на інших рахунках, скаржник пояснив, що такі дії державного виконавця є також незаконними, оскільки ПАТ «Борекс» не може здійснювати будь-яку господарську діяльність, сплачувати податки та збори та виконувати рішення інших судів, в тому числі в добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також, згідно з позицією Вищого господарського суду України, викладену в оглядовому листі від 28.01.2016 №01-06/131/16 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження» (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)», у пункті 7 якого роз'яснено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

З приводу заборони накладення виконавцем арешту на рахунки боржника, з яких здійснюється виплата заробітної плати його працівникам, Вищий господарський суд України в постанові від 24.10.20116 року у справі № 918/45/16 (з перегляду ухвали про розгляд скарги на дії виконавчої служби) зазначив, що для відповідної заборони необхідно встановити, що виключно з такого рахунку здійснюється виплата боржнком заробітної плати своїм працівникам, якими рахунками і для яких цілей користується боржник, чи є в нього інші рахунки і що сума на спірному рахунку є меншою від арештованої (що свідчило б про неможливість виплачувати відповідачем заробітну плату своїм працівникам), яка кількість працюючих на підприємстві, розмір фонду оплати праці, порядок виплати заробітної плати (переказ на рахунок працівника відкритий у банку чи виплата готівкою).

У звязку з чим, судом в ході розгляду скарги встановлено, що заробітна плата на підприємстві боржника виплачується відповідно до колективного договору на основі тарифних сіток, ставок, схем посадових окладів, відрядних оцінок, які розробляються адміністрацією та затверджуються керівником підприємства і вводяться в дію за погодженням профспілки залежно від фінансового становища на підприємстві.

Виплата заробітної плати працівникам заводу здійснюється не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше від семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Дата виплати заробітної плати за першу половину місяця 23 числа, а за другу половину місяця - 7 числа наступного місяця. Кошти, що надходять на розрахунковий рахунок ПАТ «Борекс» 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», МФО 300614 перераховуються на виплату заробітної плати з подальшим зарахуванням коштів на поточні (карткові) рахунки працівників підприємства відповідно до Договору про реалізацію зарплатного проекту № 13613-1527 від 23.02.2016 року.

Через рахунок 4226 ПАТ «Креді ОСОБА_5» здійснюються виплати по листкам непрацездатності, через рахунок 4873 цього ж банку здійснюються виплати відшкодування від нещасних випадків на виробництві. Через рахунок 7634 АТ «Ощадбанк» здійснюються виплати повязані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Також, згідно з довідкою ПАТ «Креді ОСОБА_5» від 10.02.2017 року на рахунках 4226 та 4873 перебувають кошти цільового призначення.

При цьому судом встановлено, що також вбачається зі спірної постанови, у підприємства боржника є інші рахунки, на яких обліковуються кошти не призначені для виплати заробітної плати та інших соціальних витрат, зокрема, 260042429 в ПАТ «Легбанк»; 1001, в «КМД» АТ «Індекс-Банк» в м.Києві; 8126, 8132 в Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ; 1641, 1641 в Централіній філії ПАТ ПІБ по м.Києву; 634 в Головному управлінні по АТ ОЩАД м.Київ; 2, 1 в ПАТ «Марфін Банк»; 0385, 0892, 0157 філія ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ; 7553 в ПАТ КБ «Правекс Банк»; 0214 в ПАТ «Укрінбанк», стосовно яких боржником не обґрунтовано неправомірність накладення арешту на кошти.

Таким чином, враховуючи, що рахунки 4226 та 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», 7634 АТ «Ощадбанк» згідно з Постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 року №280, якою затверджено План рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та листом Національного банку України №25-111/2972-22535 від 14.12.2010 року «Щодо відкриття страхувальниками-роботодавцями окремих поточних рахунків» рахунки юридичних осіб, відкриті банками за балансовим рахунком « 2604» (Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання), є рахунками зі спеціальними режимами їх використання на яких перебувають цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання і призначення рахунку « 2604» (Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання): облік коштів на вимогу, цілі використання яких обумовлені окремими законодавчими актами України; за кредитом рахунку проводяться суми, що надходять на рахунки; за дебетом рахунку проводяться суми витрат і перерахувань згідно з режимом роботи рахунків. Таким чином, рахунки « 2604» є спеціальними рахунками, на кошти яких не може бути накладено арешт і кошти, які містяться на таких рахунках мають спеціальний режим використання і не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення.

Також, враховуючи, що боржником доведено, що рахунок 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5» призначений та використовується для виплати заробітної плати працівникам, накладення арешту на такий рахунок порушує конституційні права працівників. У звязку з чим, та враховуючи, що у боржника є ініші рахунки, на яких обліковуються кошти не призначені для виплати заробітної плати та інших соціальних витрат, накладення арешту на рахунок, призначений для виплати заробітної плати працівникам є неправомірним.

Враховуючи, що згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно та кошти боржника накладається з метою забезпечення реального виконання рішення, відсутні підстави для накладення арешту на кошти (рахунки), на які не може бути звернуто стягнення за виконавчим документом. Крім того, внаслідок накладення арешту на спеціальні рахунки боржника, на кошти за якими не може бути звернуто стягнення, заблоковано виплатити страхових платежів призначених для відповідних соціально захищених категорій громадян.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відтак, виконавчою службою неправомірно накладено арешт на кошти, що знаходяться на спеціальних рахунках боржника, на які не може бути звернуто стягнення, що також призводить до порушення прав людини, закріплених Конституцією України.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

З огляду на викладене, за наслідками розгляду скарги судом встановлено її обґрунтованість в частині неправомірності накладення арешту на рахунки боржника 4226 та 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», 7634 АТ «Ощадбанк», які є цільовими і мають спеціальний режим та рахунок 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», призначений для виплати заробітної плати працівникам.

Щодо решти наведених в спірній постанові та скарзі рахунків, на які накладено арешт, боржником (скаржником) не обґрунтовано неправомірності накладення арешту в розумінні ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадженн», а саме не наведено відомостей та не надано доказів, що такі рахунки мають спеціальний режим чи призначені для виплати заробітної плати чи інших обовязкових (визначених законодавством) виплат.

Посилання боржника, що з таких рахунків здійснюється погашення кредитів та заборгованості за іншими судовими рішеннями не приймається судом, осільки не визначено перешкодою для накладення арешту на такі рахунку.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню в частині визнання неправомірним та визнання недісною постанови про накладення арешту на рахунки боржника 4226 та 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», 7634 АТ «Ощадбанк», 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5».

В решті накладення арешту на рахунки боржника, відсутні підстави для висновку про неправомірність дій виконавця та визнання недійсною спірної постанови.

У п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «БОРЕКС» б/н від 23.01.2017 року на дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 910/26539/15 (вх. № 21/17) задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 29.12.2016 року щодо винесення постанови у виконавчому провадженні № 50651830 про арешт коштів ПАТ «Борекс» на рахунках 4226 та 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», 7634 АТ «Ощадбанк», 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5».

3. Визнати недійсною постанову Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29.12.2016 року у виконавчому провадженні № 50651830 про арешт коштів ПАТ «Борекс» на рахунках 4226 та 4873 в ПАТ «Креді ОСОБА_5», 7634 АТ «Ощадбанк», 6001 в ПАТ «Креді ОСОБА_5».

4. В задоволенні решти скарги відмовити.

Суддя Т.П. Карпечкін