ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017р. cправа№ 914/3356/16

за позовом: регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: спільного українсько-австрійського підприємства "Вольф-АЛМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Львів

про стягнення 596 160,00 грн. збитків

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник; ОСОБА_2 начальник відділу оцінки майна;

від відповідача: не зявився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до спільного українсько-австрійського підприємства "Вольф-АЛМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 596 160,00 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду від 03.01.2017 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 24.01.2017 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 24.01.2017р., 14.02.2017р. та 28.02.2017р.

В судових засіданнях представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги, на виконання вимог ухвал суду надавав витребувані документи.

В останнє судове засідання 14.03.2017р., для дачі пояснень з приводу заявлених позовних вимог зявився начальник відділу оцінки майна ОСОБА_2 Так, останній розяснив методику нарахування збитків відповідачу, стягнення яких є предметом розгляду даної справи. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в жодне судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, вимог ухвал суду не виконував.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав відповідачем), а тому суд, в межах процесуального Закону ( ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, судом зясовано:

23.08.2001р. між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу за адресою м. Львів, територія промвузла Рясне, відповідно до якого продавець зобовязався передати у власність покупця обєкт незавершеного будівництва, а покупець прийняти обєкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

За умовами 5.4. вказаного договору відповідач зобовязувався добудувати обєкт на протязі 5 років без збереження первісного призначення.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.04.2013р. у справі №914/1069/13-г за позовом РВ ФДМ України по Львівській області до ТОВ спільного українсько-австрійського підприємства Вольф-АЛМ про розірвання договору купівлі-продажу від 23.08.2001р. та зобовязання передати обєкт незавершеного будівництва, позов задоволено повністю, розірвано договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу , м. Львів, територія промвузла Рясне, зобовязано ТОВ спільного українсько-австрійського підприємства Вольф-АЛМ повернути у державну власність вищезазначений обєкт. Вказане рішення суду набрало законної сили.

30.11.2013р. інвентаризаційною комісією, з метою повернення у державну власність обєкта незавершеного будівництва було проведено огляд будівельного майданчика, на якому розташований обєкт незавершеного будівництва: Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу, а також відповідність виконаних у натурі конструкцій і робіт, передбачених проектною документацією та встановлено, що на будівельному майданчику спостерігається фрагмент естакади над дорогою, залишки фундаменту, металоконструкції та інші конструктивні елементи відсутні, обєкт не законсервований і його руйнація продовжується.

Також 30.11.2013р. цією ж комісією було проведено інвентаризацію устаткування, не переданого до монтажу або таке, що не потребує монтажу устаткування, інвентаризацію, обмір та оцінку з урахуванням придатності для подальшого використання матеріалів, виробів, конструкцій, завезених на майданчик і не використаних для будівництва, які підлягають включенню у вартість обєкта незавершеного будівництва.

10.01.2014р. відбулося засідання комісії регіонального відділення з повернення у державну власність обєктів приватизації у звязку з розірванням договору купівлі-продажу обєктів незавершеного будівництва (оформлене протоколом №1 від 10.01.2014р.), в ході якого ухвалено рішення затвердити результати інвентаризації обєктів незавершеного будівництва силосний корпус ливарного заводу та естакада підїзної дороги до ливарного корпусу, що знаходяться за адресою: м. Львів, територія промвузла Рясне, у звязку з розірванням договорів купівлі-продажу від 23.08.2001р. №373 та від 23.08.2001р. №374 укладених між РВ ФДМ України по Львівській області та СУАП Вольф-АЛМ у формі ТОВ і проведення роботи по поверненню вищевказаних обєктів приватизації у державну власність; підготувати акт приймання-передачі обєкта незавершеного будівництва естакади підїзної дороги до ливарного корпусу, у державну власність; для встановлення збитків, завданих державі, забезпечити проведення незалежної оцінки вищезазначених обєктів станом на дату прийняття судом рішення про розірвання договорів купівлі-продажу.

Наказом РВ ФДМ України по Львівській області затверджено протокол №1 від 10.01.2014р. засіданні комісії регіонального відділення з повернення у державну власність обєктів приватизації у звязку з розірванням договорів купівлі-продажу обєктів незавершеного будівництва.

Судом встановлено, що на замовлення позивача, ТОВ Гал-Світ (сертифікованою спеціалізованою організацією) проведено оцінку обєкту незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу за адресою: м. Львів, територія промвузла Рясне та складено Висновок про вартість вказаного обєкту, згідно якого вартість обєкта оцінки склала 596 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ). Крім цього, 24.06.2014р. проведено рецензію на Висновок про вартість майна-збитків, який затверджено наказом позивача від 26.09.2014р. №01341.

У звязку з тим, що відповідачем було завдано збитків державі внаслідок руйнування обєкту незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу в розмірі 596 160,00 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить з наступних мотивів:

Положеннями ч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва встановлено, що обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є зокрема, встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва. У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

Відповідно до п. 6 Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою КМУ від 19.01.2001р. №32, інвентаризація обєкта приватизації (крім пакетів акцій), який повертається у державну власність, проводиться інвентаризаційною комісією згідно з Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Мінфіну від 11.08.1994р. №69, станом на день прийняття судом, господарським судом відповідного рішення. Склад комісії та порядок її роботи визначаються державним органом приватизації. Результати інвентаризації затверджуються державним органом приватизації.

Судом встановлено, що у звязку з набранням законної сили рішенням господарського суду Львівської області у справі №914/1069/13-г, яким розірвано договір купівлі-продажу від 23.08.2001р., позивачем на підставі наказу від 29.11.2013р. №01641 з метою повернення у державну власність обєкта незавершеного будівництва було створено інвентаризаційну комісію.

За результатами огляду інвентаризаційною комісією будівельного майданчика, на якому мав би бути розташований обєкт незавершеного будівництва «Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу було встановлено, що на будівельному майданчику спостерігаються фрагмент естакади над дорогою, залишки фундаменту, металоконструкції та інші конструктивні елементи відсутні. Обєкт не законсервований і його руйнація продовжується, що підтверджується відповідними Інвентаризаційними описами.

На підставі Протоколу засідання комісії регіонального відділення з повернення у державну власність обєктів приватизації у звязку з розірванням договору купівлі-продажу обєктів незавершеного будівництва №1 від 10.01.2014р. (затвердженого наказом РВ ФДМ України від 05.02.2014р.) було затверджено результати проведеної комісією інвентаризації.

Згідно п. 9 Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою КМУ від 19.01.2001р. №32, у разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 104-105 Методики про оцінку майна, затвердженою постановою КМУ від 10.12.2003р. №1891 (в редакції, котра діяла на момент визначення розміру збитків) передбачено, зокрема, що визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. Державний орган або орган місцевого самоврядування приймають рішення про розмір збитків з використанням звіту про оцінку збитків за умови наявності позитивного висновку рецензента такого звіту.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Гал-Світ було проведено оцінку вартості (визначення розміру збитків) обєкту незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу, згідно вартість вказаного обєкту склала 496 800 грн. (без ПДВ). Крім цього, 24.06.2014р. було проведено рецензування зазначеного висновку та встановлено, що висновок в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

В контексті ст. 9 ЦК України господарські відносини регулюються положеннями ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, ч. 1-3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вищенаведена норма закону кореспондується із приписами ст. 224 ГК України, якою закріплено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Системний аналіз вищенаведених норм закону та матеріалів справи дає підстави для висновку суду про те, що заявлена до стягнення позивачем сума за своєю правовою природою є збитками.

Суд зазначає, що для застосування такого виду господарської санкції, як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вини.

Оскільки в результаті дій відповідача було завдано державі збитків, повязаних зі знищенням обєкту незавершеного будівництва Естакади підїзної дороги до ливарного корпусу , позивачем в свою чергу документально обґрунтовано розмір спричинених збитків (згідно Висновку про вартість майна, виконаний ТОВ Гал-Світ та рецензії на звіт про оцінку майна), суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, з метою перевірки вихідних даних застосованих для визначення збитків по даній справі, господарським судом було викликано в судове засідання спеціаліста з питань оцінки майна начальника відділу оцінки майна РВ ФДМ України по Львівській області ОСОБА_2 Так, спеціаліст підтвердив правильність вихідних даних взятих при проведенні оцінки тайна та здійсненої рецензії.

Крім того, спеціаліст наголосив суду та представив документальні докази, які підтверджують, що станом на момент передачі у власність відповідачу майна у власність його готовність була на рівні 80%, а при поверненні інвентаризаційною комісією обєкта незавершеного будівництва його стан було зафіксовано на рівні 15% готовності, що підтверджує нанесення відповідачем суттєвих збитків.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідачем не подано суду жодних пояснень чи заперечень проти позовних вимог, не виконано вимог ухвал суду. Крім того, як вбачається із витягу ЄДР, зареєстроване місцезнаходження відповідача є м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 4 на яку господарський суд відправляв кореспонденцію по даній справі. Однак, конверти від відповідача, за інформацією відділення поштового звязку, поверталися із відміткою: за закінченням терміну зберігання, що в розумінні норм ГПК України, свідчить про належне повідомлення сторони процесу про розгляд справи.

У відповідності до п. 3.3., 3.4. постанови Пленуму ВГС України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення. У разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи те, що за подання позову позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 8 942,40 грн., а ухвалою від 03.01.2017р. позивачу було відстрочено його сплату до прийняття рішення у справі, суд вважає, що судовий збір в розмірі 8 942,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Спільного українсько-австрійського підприємства Вольф-АЛМ у формі товариства з обмеженою відповідальністю (79026, м. Львів, вул. Акдеміка Лазаренка, 4; ) на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ) 596 160,00 грн. збитків.

3. Стягнути з Спільного українсько-австрійського підприємства Вольф-АЛМ у формі товариства з обмеженою відповідальністю (79026, м. Львів, вул. Акдеміка Лазаренка, 4; ) в дохід державного бюджету України 8 942,40 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 14.03.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.03.2017р.

Суддя Юркевич М. В.