ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.2017 Справа № 904/12489/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

до Товарної біржі "Придніпров'є", м. Дніпро

про визнання договору недійсним

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: головний юрисконсульт Дзюрман О.А., довіреність № 19/3-02/211 від 01.12.2016;

від відповідача: представник Кириченко О.П., довіреність від 20.08.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товарної біржі "Придніпров'є" (відповідач) про визнання недійсним договору про надання послуг №30/07 від 30.07.2015, укладеного між позивачем в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву про визнання відкритих біржових торгів недійсними, наданих суду 16.02.2017, з позовними вимогами не погоджується і вважає твердження позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено, а строк розгляду справи ухвалою суду від 16.02.2017 продовжено на 15 днів - до 15.03.2017.

06.03.2017 позивач подав до суду заперечення на відзив відповідача, в яких висловив непогодження з доводами, наведеними відповідачем в обґрунтування його позиції, та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в судовому засіданні 06.03.2017 було оголошено перерву до 15.03.2017.

15.03.2017 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останнім додатково наведено доводи стосовно необґрунтованості, безпідставності та невідповідності тверджень позивача дійсним матеріалам справи.

У судовому засіданні 15.03.2017 сторони підтримали свої вимоги та заперечення по суті заявленого позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2013 (яке набрало законної сили 24.06.2014 згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень) було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України" до ОСОБА_4, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Товариства з обмеженою відповідальністю " Магеллангруп", про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.01.2010 в розмірі 37 429050 грн, яка складається з: простроченої заборгованісті по кредиту - 29442208,04 грн, строкових нарахованих відсотків станом на 10.09.2013 - 149227,63 грн, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 3132823,91 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3173064,80 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 113404 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 24277,93 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 654 294,87 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 737240,98 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення процентів - 2508,01 грн, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме:

- комплекс автозаправочна станція, загальною площею 8.3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з літ. А - будівля оператора, літ. Б, Б-1 - ємкості для ГСМ 2 шш., В - навіс;

- АЗС, загальною площею 38.3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з літ. А -1 заправка, літ а-1 ганок, літ. а/-1 ганок; а//-1 ганок, 1 - мощення, П - мощення, літ. к- колодязь;

- нежитлову будівлю, АЗС, загальною площею 12.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що складається з : літ А-1 - будівля АЗС, літ Б-1 - вбиральня, 1,2,3 - заправочні колонки. 4,5,6,7,8 - паливні резервуари, 9 - огорожа, 1,п - мостіння

- земельну ділянку, загальною площею 0.1218 га,, цільове призначення якої - для комерційної діяльності ( обслуговування АЗС) кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 - 407414 грн, що визначена на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 04.09.2013 року суб'єктом оціночної діяльності ПП "Експертзабезпечення".

Даним рішенням суду від 28.11.2013 визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів - продажу банком, як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 ЗУ "Про іпотеку" з початковою ціною не менше:

- комплекс автозаправочна станція, загальною площею 8.3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з літ. А - будівля оператора, літ. Б, Б-1 - ємкості для ГСМ 2 шш., В - навіс - 1928286 грн;

- АЗС, загальною площею 38.3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з літ. А-1 заправка, літ а-1 ганок, літ. а/-1 ганок; а//-1 ганок, 1 - мощення, П - мощення, діт к- колодязь - 2074972 грн;

- нежитлову будівлю, АЗС, загальною площею 12.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що складається з : літ А-1 - будівля АЗС, літ Б-1 - вбиральня, 1,2,3 - заправочні колонки. 4,5,6,7,8 - паливні резервуари, 9 - огорожа, 1,п - мостіння -1799798 грн;

- земельну ділянку, загальною площею 0.1218 га,, цільове призначення якої - для комерційної діяльності ( обслуговування АЗС) кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 - 407414 грн, що визначена на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 04.09.2013 суб'єктом оціночної діяльності ПП "Експертзабезпечення".

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В подальшому, як стало відомо позивачу, 30.07.2015 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - позивач) в особі заступника начальника філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" - начальника відділу банківської безпеки - Медведчука Василя Володимировича, який дії на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Яною Семенівною 15.06.2015 року реєстровий №418, як замовником, та Товарною біржею "Придніпров'є" (далі - відповідач), як виконавцем" було укладено договір про надання послуг №30/07 (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору обумовлено, що виконавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надати за плату наступні послуги (надалі - послуги): організувати та провести відкриті біржові торги (аукціон) з реалізації майна, що перебуває в іпотеці АТ "Ощадбанку", власником якого є фізична особа ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_1; реалізація майна здійснюється на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2013 по цивільній справі №173/2047/13-ц (провадження №2/173/939/2013 р.) про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно ст. 38 ЗУ "Про іпотеку".

Згідно пункту 2.1 договору виконавець проводить відкриті біржові торги (аукціон) протягом 45 календарних днів з моменту укладення договору.

У пункті 2.2 договору визначено, що початкова вартість реалізації майна встановлюється відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2013 по цивільній справі №173/2047/13-ц (провадження №2/173/939/2013 р.) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 7.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та діє до повного виконання завдання замовником.

У відповідності до пунктів 1.2, 1.3 договору його сторонами було узгоджено перелік майна, що підлягає продажу на відкритих торгах (аукціоні) (додаток №1 до договору) та порядок організації та проведення відкритих біржових торгів (додаток №2 до договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним спірного договору, позивач зазначає, що при його укладенні сторонами порушено вимоги чинного законодавства України, в тому числі щодо чинності правочину, порядок виконання заочного рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2013 у справі №173/2047/13-ц, а також порушені права та інтереси АТ "Ощадбанк".

Відповідач із позовними вимогами не погоджується, що й є причиною виникнення спору.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Відповідно до частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (частина 1 статті 207 Господарського кодексу України).

У відповідності до приписів частини 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 207 ЦК України встановлено вимоги до письмової форми правочину. Згідно частини 2 цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Стаття 80 цього Кодексу передбачено, що юридична особа - є організацію, створеною і зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, і може бути позивачем та відповідачем у суді.

Тоді як на підставі частин 1, 3 статті 95 ЦК України філія, яка є відокремленим підрозділом юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій, не є юридичною особою.

У відповідності до положень частин 3, 4 цієї статті філії наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення, а керівники філій призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, діяти в інтересах цієї юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що під час підписання договору представник філії - Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" діяв з перевищенням своїх повноважень, наданих йому АТ "Ощадбанк", оскільки довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С. 15.06.2015 та зареєстрованою за №418, на підставі якої діяв заступник начальника цієї філії Медведчук Василь Володимирович, укладаючи спірний договір, не передбачені повноваження на укладення від імені позивача договорів з товарними біржами, договорів про надання послуг з організації та проведення біржових торгів, договорів щодо передачі заставного (іпотечного) майна на реалізацію з будь-яких торгів або аукціонів.

Відповідно пункту 36 Статуту Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261, філії, територіально відокремлені без балансові відділення та представництва Банку не є юридичними особами і діють від імені Банку на підставі положень, якими визначається їх компетенція, функції, інші питання діяльності та підпорядкування.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про філію - Дніпропетровське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (нової редакції), затвердженого постановою правління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 12.07.2013 №433 (далі - Положення), філія є відокремленим структурним підрозділом Банку, що не має статусу юридичної особи і здійснює на території Дніпропетровської області/ регіону від імені та в інтересах Банку діяльність згідно з Законом України "про банки і банківську діяльність" на підставі цього Положення та відповідно до Статуту Банку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в реквізитах сторін спірного договору з боку замовника вказано реквізити не юридичної особи позивача, а його філії - Дніпропетровського обласного управління (далі - Філія) Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, місцезнаходження - м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 115).

Пунктом 9.2 Положення передбачено, що начальник Філії діє на підставі цього Положення та довіреності, виданої Банком; начальник Філії має право від імені Банку підписувати договори (угоди, контракти) та інші зобов'язання і документи на підставі довіреності, виданої Банком та/або делегованими головою правління Банку повноваженнями згідно із встановленим ним порядком.

Начальник Філії (за його відсутності - виконуючий обов'язки начальника Філії) вчиняє від імені Банку правочини, в т.ч. укладає, підписує, вносить зміни та доповнення до правочинів (договорів), а також розриває договори (правочини) щодо надання банківських, фінансових послуг, а також здійснення інших видів діяльності цивільно-правового характеру, забезпечення господарсько-побутових потреб, в межах повноважень, визначених довіреністю Банку та цим Положенням (абзац 8 пункту 9.3 Положення).

Спірний договір з боку замовника підписано заступником начальника філії - Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" - начальником відділу банківської безпеки Медведчуком Василем Володимировичем, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С. 15.06.2015 та зареєстрованої за №418.

У відповідності до пункту 8 даної довіреності Медведчуку В.В. було надано повноваження укладати, підписувати, вносити зміни та доповнення, а також розривати інші договори (правочини) цивільно-правового характеру (з правом підпису документів щодо виконання умов таких договорів):

- щодо забезпечення виконання зобов'язань, а саме: застави (в тому числі іпотеки, закладу), де АТ "Ощадбанк" виступає як заставодержатель (іпотекодержатель); поруки, де АТ "Ощадбанк" виступає як кредитор; притримання; завдатку;

- страхування власного орендованого та заставленого майна, страхування фінансових ризиків та інших видів страхування;

- щодо розміщення, доставки, інкасації, обслуговування, обігу, погашення та знищення казначейських зобов'язань;

- щодо здійснення будівництва нових, розширення, реконструкції і технічного переобладнання наявних основних фондів виробничого і невиробничого призначення в межах затвердженого плану капітальних вкладень та фінансових витрат;

- оренди та суборенди;

- підряду;

- з купівлі, продажу готівкових коштів в Національному банку України, в тому числі в його установах та на міжбанківському ринку з метою забезпечення здійснення касових операцій;

- про співробітництво, співпрацю, партнерство з третіми особами;

- інші види договорів відповідно до законодавства для забезпечення господарського-побутових потреб, у тому числі водо-,тепло,-електропостачання.

Статтею 241 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що спірний договір про надання послуг не відноситься до жодного з виду договорів, повноваження на укладання та підписання яких передбачені довіреністю, виданою позивачем заступнику начальника Філії, та не був у подальшому схвалений позивачем.

Таким чином, суд доходить висновку щодо відсутність у заступника начальника філії - Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" - начальника відділу банківської безпеки Медведчука Василя Володимировича повноважень на підписання спірного договору.

Крім того, позивач вважає, що договір підлягає визнанню недійсним з огляду на те, що: - договір не відповідає суті рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким встановлено єдиний спосіб реалізації предметів іпотеки - шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку", що не передбачає проведення будь-яких торгів; - при укладенні договору сторонами не дотримано вимог Закону України "Про товарну біржу", статуту Біржі та власних правил біржових торгівлі, що є обов'язковим для проведення біржових торгів; - встановлена в договорі умова щодо можливості зниження початкової ціни предметів іпотеки суперечить обов'язковим ковенантам, визначеним рішенням суду; - біржові торги не можна ототожнювати з прилюдними торгами, для яких встановлений спеціальний порядок реалізації предметів іпотеки.

Тому суд вважає, що договір про надання послуг №30/07 від 30.07.2015, підписаний з боку позивача особою, яка не мала відповідних повноважень, не відповідає вимогам чинного цивільного законодавства, а тому є недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його укладення.

Згідно із частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності право чину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З урахуванням викладеного, заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не спростовують доводів позивача, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про надання послуг №30/07 від 30.07.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (ідентифікаційний код 09305480) та Товарною біржею "Придніпров'є" (ідентифікаційний код 37007216).

3. Стягнути з Товарної біржі "Придніпров'є" (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького (Карла Маркса), 22, 6 поверх, к. 36, ідентифікаційний код 37007216) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г; ідентифікаційний код 00032129) 1378,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засідання відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 20.03.2017.

Суддя В.Д. Воронько