ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Справа № 915/641/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Морська транспортна компанія" вул. Очаківська, 120, с. Куцуруб, Очаківський район, Миколаївська область, 57550 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Енергобанк", вул. Воздвиженська, 56, м. Київ, 04071 ().

про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія", оформленого протоколом № 8 від 25.12.2010 року

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5, довіреність № 166 від 24.04.2015 року;

від відповідача: Костильнюк В.Я., довіреність № 3/17 від 06.03.2017 року;

від третьої особи: Лашко І.І., довіреність № 09/05-6 від 19.01.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морська транспортна компанія" про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія", оформленого протоколом № 8 від 25.12.2010 року.

За результатами автоматизованого розподілу справи позовну заяву передано на розгляд судді Бездолі Ю. С.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.04.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 20.05.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.05.2015 року розгляд справи відкладено на 10.06.2015 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Енергобанк".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.06.2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 30.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документа, проведення яких доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України в Миколаївській області. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

16.09.2015 року за вх. № 17216/15 до суду від Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області надійшов Висновок експерта від 09.09.2015 року № 961/986.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.09.2015 року провадження у справі поновлено. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 21.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.09.2015 року призначено по справі повторну судову почеркознавчу експертизу та повторну судову технічну експертизу документа, проведення яких доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі № 915/641/15 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

25.01.2016 року за вх. 1752/16 (вих. 6036 від 11.01.2016 року) до господарського суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист з Повідомленням № 6036/02 про неможливість надання висновку за матеріалами справи № 915/641/15 (в частині почеркознавчої експертизи) (том 5, арк. 28-29).

Листом керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 року № 915/641/15/1385/16 до експертної установи направлено запит про повернення матеріалів вищезазначеної справи до господарського суду Миколаївської області для вирішення питання щодо заміни головуючого судді у справі. Підставою є звільнення головуючого судді ОСОБА_18 у зв'язку з переведенням до іншого суду.

11.03.2016 року за вх. 4800/16 (вих. 6037 від 23.02.2016 року) Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто на адресу господарського суду Миколаївської області матеріали справи № 915/641/15 без виконання судово-технічної експертизи документів.

Розпорядженням керівника апарату № 102 від 11.03.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 915/641/15. Підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 915/641/15 є звільнення головуючого судді ОСОБА_18 у зв'язку з переведенням до іншого суду.

Справу передано на розгляд судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.03.2016 року справу № 915/641/15 прийнято до провадження судді Олейняш Е. М.

Листом господарського суду Миколаївської області від 16.03.2016 року № 915/641/15/2808/16 справу направлено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз для подальшого проведення судової технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.04.2016 року поновлено провадження по справі 915/641/15 для розгляду клопотання судового експерта.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.04.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання судового експерта № 1382 від 28.03.2016 року (вх. № 6747/16 від 05.04.2016 року). Зупинено провадження у даній справі до проведення Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.12.2016 року поновлено провадження у справі № 915/641/15. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 31.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.01.2017 року задоволено клопотання третьої особи ПАТ "Енергобанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, призначене на 31.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.01.2017 року відкладено розгляд справи на 21.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.01.2017 року задоволено клопотання третьої особи ПАТ "Енергобанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, призначене на 21.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 07.03.2017 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017 року задоволено клопотання третьої особи ПАТ "Енергобанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, призначене на 07.03.2017 року.

В судовому засіданні 07.03.2017 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях (том 1, арк. 29-30; том 2, арк. 1, 35-36), та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

02.04.2015 року позивач отримав копію протоколу № 8 загальних зборів засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія», яке було проведено 25.12.2010 року.

Як свідчить рішення загальних зборів ТзОВ «Морська транспортна компанія», яке оформлено протоколом № 8 від 25.12.2010 року, загальними зборами було прийнято рішення виступити майновим та фінансовим поручителем перед ПАТ «Енергобанк».

Відповідно до вказаного протоколу позивач, як учасник ТзОВ «Морська транспортна компанія», якому належало 50 % у статутному фонді підприємства, особисто приймав участь у роботі зборів, а також поставив підпис під вказаним протоколом.

Проте, позивач 25.12.2010 року не приймав участі у засіданні загальних зборів ТзОВ «Морська транспортна компанія», на яких вирішувалось питання, зазначені в протоколі № 8 від 25.02.2010 року. Отже, рішення загальних зборів прийнято неповноважними зборами, а тому є недійсним.

В поясненнях вх. № 10100/15 від 04.06.2015 року (том 2, арк. 1) позивач зазначив, що оригінал протоколу у ОСОБА_1 відсутній.

Підпис від імені ОСОБА_1, який міститься на другій сторінці протоколу, за словами ОСОБА_1, частково відрізняється від його дійсного підпису.

Крім того, як вбачається із тексту самого протоколу підписи учасників зборів містяться лише на другій сторінці протоколу, а зміст першої сторінки не містить підпису жодного із учасників. Отже, для виготовлення тексту протоколу № 8 від 25.12.2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах як даної справи, так і справи № 915/1351/13, міг бути використаний будь-який із колишніх протоколів підприємства.

Позивач стверджує, що порушені його права на участь в управлінні Товариством, яке в свою чергу є одним із корпоративних прав позивача.

Рішення загальних зборів, яке оформлене протоколом № 8 від 25.12.2010 року, суперечить положенням ст. 97, п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 167 ГК України, п. «а» ст. 10, ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», а також положенням п. 4.1.6, абз. 5, 7 п. 4.2.4 Статуту ТзОВ «Морська транспортна компанія», зареєстрованого 01.04.2010 року.

Відповідач ТзОВ «Морська транспортна компанія» позовні вимоги взнав з підстав, зазначених у письмових поясненнях (том 1, арк. 35-36; том 2, арк. 42) та заяві про визнання позову (том 2, арк. 44-45), та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування пояснень зазначив наступне:

- оригінал протоколу № 8 від 25.12.2010 року відсутній у справах ТзОВ «Морська транспортна компанія». Копія вказаного документу отримана Товариством з матеріалів справи № 915/1351/13;

- ТзОВ «Морська транспортна компанія» не може надати відомості щодо реєстрації учасників під час проведення загальних зборів 25.12.2010 року, оскільки вказані дані відсутні на підприємстві;

- у ТзОВ «Морська транспортна компанія» з моменту заснування і аж до 2014 року не розроблялись та не затверджувались Правила проведення загальних зборів засновників, або ж будь-які інші документи з цього приводу, оскільки порядок проведення загальних зборів було визначено у статуті підприємства;

- на підприємстві відсутні докази ініціювання, організації та проведення 25.12.2010 року загальних зборів товариства та повідомлення позивача про дату та місце проведення вказаних зборів із доведенням до нього за 30 днів до їх проведення порядку денного зборів. Відсутні докази реєстрації та присутності на вказаних зборах самого позивача ОСОБА_1, відсутня книга протоколів, ведення якої передбачено ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про господарські товариства»;

- на підприємстві відсутні докази про думку учасників щодо питань, включених в протокол загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року.

Пояснення відповідача та визнання позову обґрунтовані приписами ч. 5 ст. 22 ГПК України, ст. 92, 97, 98, 116, 145 ЦК України, ч. 4 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», п. 4.1.6, п. 4.1.8 Статуту.

Представник третьої особи ПАТ «Енергобанк» проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов та письмових запереченнях (том 2, арк. 9-11; том 5, арк. 76-82, 159-162 ) та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив наступне:

- станом на день розгляду справи засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія» є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Позивач ОСОБА_1 на теперішній час не є засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія», а тому його права не є порушеними (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 року № 13);

- договір іпотеки посвідчений нотаріально, що виключає укладення договору представниками юридичних осіб без належних на те повноважень, а отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. були перевірені повноваження генерального директора ТзОВ «Морська транспортна компанія» ОСОБА_11 на підписання договорів іпотеки та поруки, відповідно до протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія», які йому були надані учасниками ТзОВ «Морська транспортна компанія» - ОСОБА_12 та ОСОБА_1;

- постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року у справі № 915/1750/13 було частково задоволено апеляційну скаргу ТзОВ «АсконІнформ». Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.02.2014 року по справі № 915/1750/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ПАТ«Енергобанк» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 по справі № 915/1750/13 визнався факт звернення стягнення банком на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним між банком та ТзОВ «Морська транспортна компанія», на укладення якого ОСОБА_1, як засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія» станом на 25.12.2010 року, і був підписаний протокол № 8 загальних зборів засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія» від 25.10.2010 року;

- рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.09.2013 року по справі № 915/1351/13 відмовлено в позові про визнання договору іпотеки недійсним. Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про укладення протоколу загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи № 915/1750/13, однак правом на участь у судових засіданнях не скористався;

- позивачем ОСОБА_1 25.12.2010 року було підписано протокол № 8 загальних зборів ТзОВ «Морська транспортна компанія», а 29.12.2010 року (через чотири дні) ОСОБА_1 особисто було підписано додатковий договір № 6 до договору про надання кредиту № 27, що встановлено рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.03.2014 року у справі № 490/2043/13-ц, чим підтверджується факт обізнаності ОСОБА_1 про укладення протоколу № 8 загальних зборів засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія» від 25.12.2010 року;

- посилаючись на приписи ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також п. 4.1.9, п. 8.1 Статуту ТзОВ «Морська транспортна компанія», третя особа зазначила, що ОСОБА_1, як учаснику товариства, було відомо про фінансову звітність ТзОВ «Морська транспортна компанія», у тому числі і по зобов'язанням перед ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» за договором іпотеки від 30.12.2010 року;

- згідно договору іпотеки від 30.12.2010 року, укладеному між банком та ТзОВ «Морська транспортна компанія» останнє є майновим поручителем по зобов'язанням, окрім інших, і ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 27 від 10.07.2008 року, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 9 460 000, 00 грн. до 10.08.2011 року на споживчі цілі, чим також підтверджується обізнаність ОСОБА_1 про укладення протоколу № 8 загальних зборів засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія» від 25.12.2010 року.

- ОСОБА_1 про оскаржуваний протокол також було відомо з судових рішень по справі № 5016/2671/2012 (5/100) та № 5016/2093/2012 (5/82);

- посилаючись на приписи ст. 253, 254, 257, 264, 267 ЦК України, третя особа просила суд застосувати строк позовної давності, вказуючи, що позивач дізнався про оскаржуваний протокол в день його укладення, тобто 25.12.2010 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням зборів учасників ТзОВ «Морська транспортна компанія» від 25.09.2007 року вирішено створити ТзОВ «Морська транспортна компанія», затвердити Статут Товариства, обрати на посаду Генерального директора ОСОБА_11

Державну реєстрацію юридичної особи та Статуту проведено Очаківською районною державною адміністрацією 01.10.2007 року (том 1, арк. 56-69).

В подальшому на підставі рішень загальних зборів Товариства вносились зміни як до складу учасників Товариства, так і до Статуту тощо.

Так, рішенням зборів учасників ТзОВ «Морська транспортна компанія» від 25.03.2010 року вирішено виключити зі складу учасників Товариства ОСОБА_13 та ОСОБА_11 Прийняти до складу учасників Товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_12 Внести та затвердити зміни до Статуту ТзОВ «Морська транспортна компанія» (том 1, арк. 97).

01.04.2010 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (том 1, арк. 98-99).

В подальшому рішеннями зборів учасників ТзОВ «Морська транспортна компанія» вносились зміни як до складу учасників Товариства, так і до Статуту.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ТзОВ «Морська транспортна компанія», затвердженого зборами учасників ТзОВ «Морська транспортна компанія», оформленими протоколом № 2 від 25.03.2010 року, зареєстрованим 01.04.2010 року (тут і далі в редакції від 01.04.2010 року) (том 1, арк. 14-20), Товариство з обмеженою відповідальністю «Морська транспортна компанія», іменоване далі «товариство», створено відповідно до законодавства України на підставі об'єднання майна фізичних осіб, іменованих надалі «учасники».

Відповідно до п. 1.2 Статуту учасниками товариства є громадяни:

- ОСОБА_12;

- ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1.8 Статуту товариство керується у своїй діяльності чинним законодавством України і дійсним статутом.

Відповідно до п. 3.3 Статуту статутний капітал товариства становить 46 000 гривень.

Відповідно до п. 3.4 Статуту статутний капітал товариства розподіляється на частки між учасниками у наступному співвідношенні:

- ОСОБА_12 - 23 000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп., що становить 50 % статутного капіталу і, відповідно, володіє 50 % голосів на загальних зборах учасників товариства.

- ОСОБА_1 - 23 000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп., що становить 50 % статутного капіталу і, відповідно, володіє 50 % голосів на загальних зборах учасників товариства.

Відповідно до п. 4.1 Статуту керування і контроль у товаристві здійснюють: збори учасників; дирекція товариства; ревізійна комісія товариства.

Відповідно до п. 4.1.2 Статуту вищим органом товариства є збори учасників, що складається з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників призначаються ними на постійній основі. Учасники вправі в будь-який час замінити свого представника в зборах учасників, проінформувавши про це інших учасників.

Учасник товариства має право передати свої повноваження на зборах учасників іншому учаснику чи представнику іншого учасника. Дирекція товариства призначається і звільняється за рішенням зборів учасників товариства.

Відповідно до п. 4.1.3 Статуту до виняткової компетенції зборів учасників відноситься розгляд і прийняття рішень по наступним питанням: а) визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; б) внесення змін до статуту товариства; в) обрання і відкликання членів ревізійної комісії товариства, призначення на посаду, звільнення з посади Генерального директора та Директора товариства; г) затвердження річних результатів діяльності товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків; д) створення, реорганізація і ліквідація дочірніх підприємств, філій і представництв товариства, затвердження їх статутів і положень; е) винесення рішень про залучення до майнової відповідальності посадових осіб товариства; ж) рішення питання про участь у створенні інших товариств, установ, підприємств і організацій; з) визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій і представництв; и) прийняття рішень про придбання товариством частки учасника; к) рішення питання про придбання товариством частки учасника; л) виключення учасника із товариства; м) прийняття рішень про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 4.2.1 Статуту виконавчим органом товариства є дирекція. Дирекція складається з Генерального директора та Директора. Дирекцію очолює Генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Генеральний директор призначається на посаду рішенням зборів учасників товариства. Генеральний директор здійснює поточне керівництво товариством. У якості Генерального директора може обиратися учасник товариства або інша особа, призначена зборами товариства.

Відповідно до п. 4.2.4 Статуту Генеральний директор товариства за погодженням зі зборами учасників укладає будь-які кредитні договори, договори займу, застави та поруки, а також договори купівлі-продажу, оренди та інші договори (угоди), предметом яких є основні фонди товариства.

Відповідно до п. 4.3.2 Статуту Директор товариства: організовує виконання рішень зборів учасників; діє від імені товариства в межах, установлених чинним законодавством України, дійсним статутом і рішеннями зборів учасників; самостійно розпоряджається майном і коштами Товариства, видає доручення і т. п.; самостійно укладає будь-які кредитні договори, договори займу, застави та поруки, також договори купівлі-продажу, оренди та інші договори (угоди), предметом яких є основні та виробничі фонди товариства.

25.12.2010 року було проведено загальні збори засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія» (том 1, арк. 11), які оформлені Протоколом № 8 від 25.12.2010 року.

Як вбачається з Протоколу загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року на зборах були присутні два учасники (засновники):

- ОСОБА_12 - 50 %;

- ОСОБА_1 - 50 %, що складає 100 % статутного фонду.

Голова зборів - ОСОБА_12, секретар зборів - ОСОБА_1

Відповідно до порядку денного загальними зборами було розглянуто наступні питання:

1. Розгляд питання про надання Товариством майнової та фінансової поруки.

2. Надання в іпотеку ПАТ «Енергобанк» майна Товариства.

3. Розгляд питання про надання повноважень представнику Товариства.

За результатами розгляду питань загальними зборами вирішено наступне:

1. Виступити ТзОВ «Морська транспортна компанія» майновим та фінансовим поручителем перед Банком за кредитними зобов'язаннями: ТОВ «АсконІнформ»; ТОВ «Виробничо-комерційне об'єднання «Концерн «Металіст»; Приватного підприємства «Новий век+»; ОСОБА_12; ОСОБА_1; ОСОБА_14; ТОВ фірма «Південна Українська Компанія»; ОСОБА_15

2. Передати в іпотеку банку як забезпечення наступне майно: нежитлові будівлі: літ. А-3 загальною площею 7 801,0 кв.м., літ. Б-2 загальною площею 1 977, 8 кв.м., літ. В-5 загальною площею 7079, 8 кв.м., літ. Г загальною площею 129,6 кв.м., літ. Е загальною площею 663,0 кв.м., літ. Ж загальною площею 196,7 кв.м., літ. З загальною площею 191,9 кв.м., літ. К загальною площею 364,0 кв.м., літ. Л загальною площею 43,8 кв.м., літ. М загальною площею 207,4 кв.м., літ. Н загальною площею 220,9 кв.м., споруди та земельну ділянку загальною площею 4,2716 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

3. Повноваження на підписання Договору іпотеки, Договору поручительства, а також інших пов'язаних з ними договорів (в тому числі договорів страхування) та/або додаткових угод до означених договорів, а також інших документів, пов'язаних з кредитною операцією та операцією щодо передачі Майна в іпотеку Банку, надати директору ОСОБА_11.

За прийняті рішення учасники (засновники) ОСОБА_12 та ОСОБА_1 проголосували «за».

Як вбачається з Протоколу загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року в графах «Голова зборів ОСОБА_12» та «Секретар зборів ОСОБА_1» містяться підписи учасників. Протокол загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року також скріплено печаткою юридичної особи.

Факт укладення в 2008 році третьою особою ПАТ «Енергобанк» кредитних договорів з позичальниками ТзОВ «АсконІнформ», ТзОВ «Виробничо-комерційне об'єднання «Концерн «Металіст»; Приватним підприємством «Новий век+»; ОСОБА_12,ОСОБА_1, ОСОБА_14, ТзОВ фірмою «Південна Українська Компанія», ОСОБА_15 підтверджується наявними в матеріалах справи кредитними договорами з урахуванням внесених змін (том 2, арк. 90-140).

На виконання рішення загальних зборів ТзОВ «Морська транспортна компанія", оформленого протоколом № 8 від 25.12.2010 року, остання виступила майновим та фінансовим поручителем перед ПАТ «Енергобанк» за кредитними зобов'язаннями: ТзОВ «АсконІнформ»; ТзОВ «Виробничо-комерційне об'єднання «Концерн «Металіст»; Приватного підприємства «Новий век+»; ОСОБА_12; ОСОБА_1; ОСОБА_14; ТзОВ фірма «Південна Українська Компанія»; ОСОБА_15, про що укладено договори поруки від 29.12.2010 року (том 2, арк. 141-148), які в подальшому переукладались, про що свідчать договори поруки від 20.09.2011 року (том 2, арк. 150-153).

Крім того, на виконання Протоколу № 8 від 25.12.2010 року між ПАТ «Енергобанк» та ТзОВ «Морська транспортна компанія» було укладено договір іпотеки, до якого в подальшому вносились зміни (том 2, арк. 13-17). Договір іпотеки від імені ТзОВ «Морська транспортна компанія» підписано Генеральним директором ОСОБА_11, що діяв на підставі Статуту та протоколу загальних зборів учасників товариства. Договір нотаріально посвідчено. Як вбачається з самого договору останній підписано сторонами у присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської В. О. Особи громадян, які підписали договір, встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність, дієздатність ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та повноваження його представників і належність ТзОВ «Морська транспортна компанія» вказаного в договорі майна, що передається в іпотеку, та повноваження його представника ОСОБА_11 перевірено нотаріусом перевірено (том 2, арк. 15).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.09.2013 року по справі № 915/1351/13 відмовлено в позові про визнання договору іпотеки від 30.12.2010 року реєстраційний № 2971 недійсним. Підставою для визнання договору іпотеки недійсним позивач вважав порушення вимог ст. 203, 215 ЦК України, а саме відсутність у особи, що підписала договір - ОСОБА_11, повноважень на укладання такого договору.

В судовому рішенні встановлено, що як свідчить наданий представником відповідача протокол № 8 загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" від 25.12.2010 року (оригінал протоколу оглянутий в судовому засіданні) вищим органом товариства прийнято рішення виступити майновим та фінансовим поручителем щодо третіх осіб, про передачу в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки, повноваження щодо укладання договорів іпотеки, поруки, а також пов'язаних з ними договорів, передані директору ОСОБА_11 Отже, у директора позивача ОСОБА_11 на час укладання оспорюваної угоди були всі повноваження для підписання договору іпотеки від 30.12.2010 року реєстраційний № 2971. Суд дійшов висновку про повну відповідність оспорюваної угоди вимогам ст. 203, 215 ЦК України (том 2, арк. 25-26).

Ухвалою Одеського апеляційного господарсього суду від 25.03.2014 року (з урахуванням описки) прийнято відмову від апеляційної скарги ТзОВ "Морська транспортна компанія" на рішення господарського суду Миколаївської області від 16.09.2013 року по справі № 915/1351/13 (том 5, арк. 109-112).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року по справі № 915/1750/13 (том 5, арк. 172-192) в рахунок стягнення заборгованості ТзОВ фірма "Південна українська компанія", ТзОВ виробничо-комерційне об'єднання "Концерн "Металіст" , ТзОВ "АсконІнформ" перед ПАТ "Енергобанк" звернуто стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно та земельну ділянку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ТзОВ "Морська транспортна компанія" шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі виконавчого провадження.

До участі у справі № 915/1750/13 ОСОБА_1 був залучений третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТзОВ «Морська транспортна компанія» (том 5, арк. 167-170). Під час розгляду справи № 915/1750/13 ОСОБА_1 було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки (договір іпотеки від 30.12.2010 року, укладений між ПАТ «Енергобанк» та ТзОВ "Морська транспортна компанія" (іпотекодавець), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ПобединськоюВ.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2971).

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія", оформленого протоколом № 8 від 25.12.2010 року. Підставою позову позивачем зазначено обставини, які полягають в порушенні порядку проведення та скликання загальних зборів, внаслідок чого позивач не був присутній на загальних зборах, не підписував оскаржуваний протокол, чим порушено його корпоративні права, зокрема, право на управління товариством.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України (тут і далі в редакції від 12.10.2010 року) юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 98 ЦК України порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України (в редакції від 13.10.2010 року) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема:

- брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

- одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом (ч. 2 ст. 116 ЦК України).

Аналогічні положення закріплено в п. «а», «г» ч. 1 , ч. 2 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 04.12.2010 року) та ст. 88 ГК України (в редакції від 13.10.2010 року).

Відповідно до ст. 143 ЦК України установчим документом товариства з обмеженою

відповідальністю є статут.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЦК України черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 04.12.2010 року) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення.

Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Відповідно до п. 4.1.6 Статуту збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш ніж 60 відсотками голосів.

Відповідно до п. 4.1.7 Статуту кожний з учасників товариства має право вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було поставлено їм не пізніше, ніж за 25 днів до початку зборів.

Відповідно до п. 4.1.8 Статуту у випадках, передбачених Правилами процедури зборів учасників, допускається прийняття рішення методом опитування. При цьому, проект чи рішення питання для голосування розсилаються учасникам, що повинні письмово повідомити про них свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування усі вони повинні бути сповіщені головою зборів про прийняте рішення.

Відповідно до п. 4.1.9 Статуту збори учасників товариства скликаються не рідше двох разів у рік.

Позачергові збори учасників скликаються: дирекцією товариства у випадку неплатоспроможності товариства, а також в інших випадках, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає погроза значного зменшення статутного капіталу; за вимогою ревізійної комісії; за вимогою учасників товариства, що володіють у сукупності більш ніж 10 відсотків голосів.

Якщо протягом 25 днів дирекція товариства не виконає зазначену вимогу, учасники вправі самі скликати збори.

Судом встановлено, що відповідно до інформації відповідача ТзОВ «Морська транспортна компанія» книга обліку та реєстрації протоколів за 2010 рік на підприємстві відсутня. За даними підприємства облік протоколів у 2010 році не вівся. Дані щодо реєстрації учасників загальних зборів, які відбулись 25.12.2010 року, на підприємстві відсутні (том 1, арк. 12).

Відповідно до письмових пояснень відповідача ТзОВ «Морська транспортна компанія» вх. № 11898/15 від 26.06.2015 року (том 2, арк. 86-87) у ТзОВ «Морська транспортна компанія» з моменту заснування і аж до 2014 року не розроблялись та не затверджувались Правила проведення загальних зборів засновників, або ж будь-які інші документи з цього приводу, оскільки порядок проведення загальних зборів було визначено у статуті підприємства.

Таким чином, будь-яких доказів повідомлення позивача ОСОБА_1 про скликання загальних зборів суду не подано.

Проте, як вбачається зі змісту самого оскаржуваного Протоколу № 8 від 25.12.2010 року, на загальних зборах був присутній ОСОБА_1 (секретар зборів).

Позивач стверджує, що він не підписував Протокол № 8 від 25.12.2010 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року (суддя Бездоля Ю. С.) призначено у даній справі № 915/641/15 судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документа. Доручено провести експертизу по нотаріально засвідченій копії Протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" (том 2, арк. 12).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 та секретаря Бондаренко І.О. у Протоколі № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" саме ОСОБА_1?

- Чи виготовлений Протокол № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" шляхом монтажу за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи виготовлені перша та друга сторінки Протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів ТзОВ "Морська транспортна компанія" на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?

Відповідно до Висновку експерта № 961/986 від 09.09.2015 року, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Миколаївській області (том 3, арк. 19-25), судовим експертом, за результатами проведеної експертизи судовим експертом встановлено:

1. Питання «Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 та секретаря Бондаренко І.О. у протоколі № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТОВ «Морська транспортна компанія» саме ОСОБА_1?» не вирішувалося з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку».

2. В копії Протоколу №8 загальних зборів засновників ТОВ «Морська транспортна компанія» від 25 грудня 2010 року, завіреній 11 листопада 2013 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим Олександром Сергійовичем, зареєстрованій в реєстрі за №2257, зображення друкованого тексту з обох сторін аркуша, зображення рукописного запису « 8», зображення підписів в графах «ОСОБА_12 -«За»», «ОСОБА_1 - «За»», «Голова зборів /ОСОБА_12», «Секретар /ОСОБА_1./», зображення відбитка печатки ТОВ «Морська транспортна компанія» - виконані за допомогою копіювально-множильної техніки, електрофотографічним способом друку.

Вирішити питання, чи виготовлена копія Протоколу №8 загальних зборів засновників ТОВ «Морська транспортна компанія» від 25 грудня 2010 року, завірена 11 листопада 2013 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим Олександром Сергійовичем, зареєстрована в реєстрі за №2257, шляхом монтажу, не виявляється можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

3. Питання, «Чи виготовлені перша та друга сторінки Протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТОВ «Морська транспортна компанія», на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?» не вирішувалося, у зв'язку з відсутністю науково-обґрунтованої методики проведення ідентифікаційних досліджень монохроматичних електрофотографічних зображень (том 3, арк. 19-29).

Як вбачається з дослідницької частини висновку експерта перше та друге питання не вирішувалось, у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу Протоколу № 8 від 25.12.2010 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.09.2015 року (суддя Бездоля Ю. С.) призначено у даній справі № 915/641/15 повторну судову почеркознавчу експертизу та повторну судову технічну експертизу документа. Доручено проведення експертизи по нотаріально засвідченій копії Протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" (том 2, арк. 12).

Відповідно до Повідомлення № 6036/02 від 11.01.2016 року про неможливість надання висновку за матеріалами справи № 915/641/15 встановлено наступне. У заключній частині експертом зазначено, що оскільки у встановлений законом термін вимоги, заявлені експертом у клопотанні не були виконані, судом не може бути забезпечено надання оригіналу досліджуваного документу, без чого проведення експертизи не є можливим, ухвала суду від 21.09.2015 року у частині вирішення питання: "Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 та секретаря Бондаренко І.О. у Протоколі №8 від 25.12.2010 рокузагальних зборів засновників ТзОВ "Морська транспортна компанія" саме ОСОБА_1" залишається без надання експертного висновку (том 5, арк. 28-29).

Відповідно до Повідомлення № 1382 від 30.06.2016 року про неможливість надання висновку за матеріалами справи № 915/641/15 встановлено наступне. У заключній частині експертом зазначено, що оскільки у встановлений законом термін вимоги, заявлені експертом у клопотанні не були виконані, без чого проведення експертизи не є можливим, на підставі ст. 31 ГПК України та п.п. 2.1 п. 2, п.п. 4.11 п. 4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експертом повідомлено про неможливість надання експертного висновку (в частині судово-почеркознавчої експертизи) (том 5, арк. 119).

Відповідно до Висновку експерта № 1381/03 повторної судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи № 915/641/15, складеного 30.11.2016 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України (том 5, арк. 139-141) судовим експертом, за результатами проведеної експертизи встановлено наступне.

Висновки повторної експертизи співпали з висновками первинної експертизи.

Вирішити питання Ухвали «Чи виготовлений Протокол № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів засновників ТОВ «Морська транспортна компанія» шляхом монтажу за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?» не є можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку.

Питання ухвали: «Чи виготовлені перша та друга сторінки Протоколу № 8 від 25.12.2010 року загальних зборів ТОВ «Морська транспортна компанія» на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?» не вирішувалося з причин викладених у дослідницькій частині висновку.

Як вбачається з дослідницької частини висновку експерта питання не вирішувалось, у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу Протоколу № 8 від 25.12.2010 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвалами суду неодноразово витребовувався оригінал протоколу № 8 від 25.12.2010 року від учасників процесу. Судом також робились запити до приватного нотаріуса та реєстраційної служби. Проте, оригіналу оскаржуваного протоколу суду не подано.

Враховуючи, що для вирішення питання належності підпису певній особі необхідні виключно спеціальні знання (висновок судового експерта), за відсутності оригінала документу судові почеркознавчі та технічні ексретизи документа не можуть бути проведені, суд дійшов висновку про відсутність підстав для тверджень про те, що протокол № 8 від 25.12.2010 року не підписувався самим ОСОБА_1

Таким чином, підписання ОСОБА_1 оскаржуваного протоколу загальних зборів № 8 від 25.12.2010 року свідчить про обізнаність останнього та участь на загальних зборах Товариства.

Відповідно до п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 року № 13 судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (ст. 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 4 ст. 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Верховний Суд України в своїх постановах також наголошує, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Вирішуючи питання про недійсність рішень загальних зборів суд, у тому числі, оцінює, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення, а також встановлює факт порушення цим рішенням прав і законних інтересів учасника товариства.

Відсутність переліку учасників загальних зборів Товариства як окремого документа, передбаченого частиною другою статті 60 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не впливає на результати прийняття рішень загальними зборами учасників товариства та не може бути підставою для визнання їх недійсними (постанова Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 26.10.2016 року у справі № 3-1179гс16; правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 3-928гс15).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що недотримання відповідачем ТзОВ «Морська транспортна компанія» положень статуту щодо належного скликання та проведення загальних зборів в спірному випадку не свідчить про істотне порушення, оскільки позивач ОСОБА_1 приймав участь у загальних зборах, що відбулись 25.12.2010 року, та підписав протокол № 8. Протокол зборів учасників № 8 від 25.12.2010 року містить усі необхідні відомості щодо складу зареєстрованих на зборах учасників, їх розміру часток у статутному капіталі товариства із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник, повноважності зборів, цей протокол підписано головою зборів ОСОБА_12 та секретарем зборів ОСОБА_1 (сам позивач). По третьому питанню порядку денного виступав сам ОСОБА_17 Отже, прийняття загальними зборами відповідних рішень відбулося за наявності кворуму як для проведення таких зборів, так і для вирішення питань порядку денного цих зборів. Іншого належними та допустимими доказами у справі суду не доведено.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Станом на день розгляду справи засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія» є ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Позивач ОСОБА_1 на теперішній час не є засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія».

Так, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.03.2017 року ОСОБА_1 не є (учасником) засновником ТзОВ «Морська транспортна компанія» (том 6, арк. 6-12).

Відповідно до ч. 2 п. 1.2 постанови Пленуму ВГС України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 року № 4 учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 року № 13 суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Захист прав особи в судовому порядку має бути спрямований на їх реальне відновлення. Позивач вказує, що оскаржуваним рішенням загальних зборів порушуються його корпоративні права, а саме право на участь в управлінні.

Судом встановлено, що 10.07.2008 року між АБ «Енергобанк» (правонаступник ПАТ «Енергобанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 27, відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 9 460 000, 00 (дев'ять мільйонів чотириста шістдесят тисяч) гривень 00 коп., строком на один рік: з 10 липня 2008 року по 09 липня 2009 року на споживчі потреби (том 2, арк. 99).

Як вбачається за змісту оскаржуваного Протоколу № 8 по першому питанню порядку денного слухалась інформація ОСОБА_12, який виступив з пропозицією запропонувати ТзОВ «Морська транспортна компанія» виступити майновим та фінансовим поручителем перед Банком за кредитними зобов'язаннями третіх осіб, зокрема: ОСОБА_1 щодо кредиту в сумі 9 460 000 грн., з відсотковою ставкою 21 % річних терміном з 10 липня 2008 року по 10 серпня 2011 року (в самому оскаржуваному протоколі зафіксована інформація (умови) по кредитному договору ОСОБА_1, укладеному ним як фізичною особою, з банком).

В подальшому на підставі оскаржуваного протоколу до кредитного договору, укладеному між банком та ОСОБА_1, було укладено додатковий договір № 6 від 29.12.2010 року, який підписано між Банком та ОСОБА_1 після спливу чотирьох днів з дня підписання оскаржуваного протоколу, яким Банк та ОСОБА_1 (позичальник), погодили, зокрема, відкриття позичальнику невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 9 460 000, 00 грн., строком на один рік: з 10 липня 2008 року по 10 серпня 2011 року на споживчі потреби (том 2, арк. 106). А пунктом п. 2.1.5 вищевказаного додаткового договору № 6 від 19.12.2010 року сторони погодили майнову поруку ТзОВ «Морська транспортна компанія»: іпотеку нежитлових будівель, які розміщені за адресою: АДРЕСА_2, оціночною вартістю 112 677 632, 00 грн.; іпотеку земельної ділянки загальною площею 4,2716 га (цільове призначення - для обслуговування виробничих будівель та споруд), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, оціночною вартістю 7 158 185, 00 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не лише приймав участь у загальних зборах засновників ТзОВ «Морська транспортна компанія», а й надавав необхідну інформацію для прийняття загальними зборами відповідного рішення (кредитний договір укладено між Банком та ОСОБА_1 як фізичною особою, тобто вказаного кредитного договору не могло бути на день прийняття оскаржуваного рішення у відповідача ТзОВ "Морська транспортна компанія", оскільки останнє не є стороною договору). Крім того, в подальшому, укладанням додаткового договору № 6 до кредитного договору ОСОБА_1 фактично підтвердив виконання рішення загальних зборів, оформлене Протоколом № 8.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваним протоколом не відбулось порушення прав позивача на управління товариством.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами у справі факту порушення прав позивача при проведенні ТзОВ «Морська транспортна компанія» загальних зборів, що відбулись 25.12.2010 року та оформлені протоколом № 8. За таких обставин, суд не приймає визнання позову відповідачем.

Щодо заяви третьої особи ПАТ «Енергобанк» про застосування строку позовної давності у даній справі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.13 року з останніми змінами від 10.07.2013 року за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказане також викладено в абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.09 року "Про судове рішення у цивільній справі", а також в судовій практиці (постанова ВГСУ від 26.04.11 року по справі № 15/256/10).

Відповідно до абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.13 року з наступними змінами заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, заява третьої особи про застосування строку позовної давності у даній справі судом не розглядається.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові з підстав недоведеності належними та допустимими доказами у справі позовних вимог та відсутності порушеного права позивача. В позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 за проведення судової експертизи сплачено 450, 24 грн., що підтверджується квитанцією № ПН136867 від 08.09.2015 року; 1 474, 56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 70406216 (№ 70406216) від 28.03.2016 року; 2 642, 40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.654627703.1 від 18.11.2016 року (том 3, арк. 16; том 5, арк. 54, 136).

Враховуючи відмову в позові, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат за проведення судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1 218 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

в позові відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 13.03.2017 року

Суддя Е.М. Олейняш