УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.03.2017Справа № 910/4215/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву Фізичнї особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 26 093 грн 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами до Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення 26 093 грн 00 коп..

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 3, 4 та 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство на підставі якого подається позов.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів не засвідчені, оскільки не містять відмітки про засвідчення копій, передбаченої пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), а тому не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу позивача на те, що засвідчуватись повинна кожна сторінка документу, та що один лише відтиск печатки товариства на ксерокопії не є належним доказом засвідчення копії документа, у відповідності до в вищенаведених норм.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 3 частині 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016, № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1600 гривень.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом враховано рекомендації, викладені у пунктах 2.10. та 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013, стосовно того, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру, крім того, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду з вимогами:

1) про визнання незаконним перерахування коштів Управлінням освіти Дніпровської районної в м. Києва державної адміністрації на інший розрахунковий рахунок всупереч додаткової угоди від 04.12.2014 до договору № 4 як невід'ємної частини договору;

2) про термінове стягнення з Управління освіти Дніпровської районної в м. Києва державної адміністрації суму основного боргу за договором у розмірі 26 093 грн 00 коп.;

3) про зобов'язання відповідача сплатити позивачу інфляційні втрати та 3 % річних від суми основного боргу

позивач повинен був сплатити судовий збір за 3 немайнові вимоги та за 1 майнову вимогу в розмірі 4 800 грн 00 коп. Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанції № QS46872401 від 16.03.2017 на суму 1 600 грн 00 коп. та № QS14996201 від 28.02.2017 на суму 1 600 грн 00 коп., які свідчать про сплату позивачем судового збору лише у розмірі 3 200 грн 00 коп. Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 1 600 грн 00 коп.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 2 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку.

У відповідності до положень пунктів 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

В матеріалах справи відсутній бланк опису вкладення, який є належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу у відповідності із статтями 56, 57 Господарського процесуального кодексу України

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ч. 1, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя Н.Б. Плотницька