ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа № 914/1353/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк вих.№403-юд від 23.12.2016 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2016 року

у справі № 914/1353/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 - Маркет, м. Львів,

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви-Маркет (вул. Литвиненка, 3, м. Львів, 79034, )

за участю представників:

від скаржника: ОСОБА_3,

від заявника (боржника): ОСОБА_4

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 09.03.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.12.2016 року (суддя Артимович В.М.) відхилено грошові вимоги Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк в сумі 826 760,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 20550434,39 грн. Суд зазначив, що строк повернення кредиту в повному обсязі настав 21.12.2011 р., ПАТ Універсал Банк повинен був звернутися до суду з позовом до ТзОВ Мальви-Маркет як поручителя протягом шести місяців, тобто не пізніше 21.06.2012 р., а звернувся лише 02.08.2012 р. (дата поштового відправлення позовної заяви ПАТ Універсал Банк та доданих документів), а тому договір поруки припинився. Оскільки банк відповідно до умов кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання (вимога від 21.11.2011 р.), то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів повинні бути заявлені в межах шести місяців від дня настання цього строку. Однак, кредитором не надано доказів пред'явлення вимог до поручителя про стягнення заборгованості в межах шестимісячного терміну.

Не погоджуючись з ухвалою господарського Львівської області від 19.12.2016 року у справі № 914/1353/16, Публічне акціонерне товариство „Універсал Банк подало апеляційну скаргу вих.№403-юд від 23.12.2016 року (вх.№01-05/394/17 від 26.01.2017 року). Апеляційна скарга мотивована тим, що банк звернувся до суду з позовною вимогою до поручителя в межах строків (26.09.2012 року); строк виконання зобовязання за кредитним договором не настав на підставі письмової вимоги банку, оскільки відсутні оригінали вимог та докази її отримання поручителем чи боржником. Відтак, просить скасувати ухвалу від 19.12.2016 року та включити кредиторські вимоги ПАТ „Універсал Банк до реєстру кредиторів боржника.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 26.01.2017 року справу за № 914/1353/16 розподілено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., а членами колегії визначено суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

27.01.2017 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.02.2017 року. 22.02.2017 року розгляд справи відкладено на 09.03.2017 року з підстав, зазначених у відповідній ухвалі.

22.02.2017 на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.12.2016 року залишити без змін.

У судовому засіданні 09.03.2017 року представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, представник боржника проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, надав суду для огляду належну копію журналу вхідної документації, попередня копія якого знаходиться в матеріалах справи. Інші учасники провадження у справі про банкрутство у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи учасники процесу повідомлялись належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутніх представників.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Ухвалою суду від 01.06.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ТзОВ „Мальви-Маркет.

Постановою суду від 20.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Мальви-Маркет визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

10.08.2016 року до господарського суду Львівської області надійшла заява ПАТ „Універсал Банк з вимогами до ТзОВ „Мальви-Маркет на суму 20 550 434,39 грн.

Ухвалою суду від 11.08.2016 року заяву прийнято до розгляду.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

25.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ЛТД» укладено кредитний договір №166/08.

Згідно з п.1.1 кредитного договору встановлено, що банк зобов'язується надавати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку строковий кредит в іноземній валюті в сумі, що дорівнює 800 000,00 (вісімсот тисяч) доларів США у порядку та на умовах, визначених цим договором. Банк надає позичальнику кредит згідно умов кредитного договору на підставі укладеної між сторонами відповідної додаткової угоди до кредитного договору, в якій зазначаються термін надання кредиту, а також терміни та розміри повернення/погашення кредиту та процентів за користування кредитом. Підставою для надання банком кредиту позичальнику є укладена між сторонами така додаткова угода до кредитного договору.

Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору згідно зі змінами, внесеними позичальник зобовязаний у повному обсязі повернути всю суму кредиту не пізніше 24.06.2013 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

Згідно з меморіальними ордерами від 27.06.2008 року,від 02.07.2008 року, від 16.07.2008 року, від 21.07.2008 року, від 29.07.2008 року, від 08.09.2008 року на виконання вказаного кредитного договору Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ЛТД» надано кошти на загальну суму 700 000,00 дол.США, що в еквіваленті становить 3 393 535,40 грн.

27.06.2008 року, 27.06.2008 року, 02.07.2008 року, 16.07.2008 року, 21.07.2008 року, 29.07.2008 року, 08.09.2008 року, 30.03.2009 року, 28.12.2009 року, 31.03.2011 року між позичальником та банком укладалися додаткові угоди до кредитного договору.

ПАТ Універсал Банк зазначає, що станом на 19.07.2016 року розмір заборгованості за кредитним договором від 25.06.2008 р. становить 826 760,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 20 550 434,39 грн., з яких: заборгованість за додатком № 1 до додаткової угоди № 16 від 31.03.2011 р. до кредитного договору складає 441218,39 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 10967182,37 грн., з яких: 236971,32 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 5890297,76 грн. заборгованість по сумі кредиту, 204 247,07 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 5076884,61 грн. підвищені проценти за користування кредитом; заборгованість за додатком № 2 до додаткової угоди № 16 від 31.03.2011 р. до кредитного договору складає 385541,78 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 9583252,01 грн., з яких: 321386,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 7988566,63 грн. заборгованість по сумі кредиту, 64155,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.07.2016 р. становить 1594685,39 грн. підвищені проценти за користування кредитом.

Представниками боржника та ПАТ «Універсал Банк» до матеріалів справи долучено копії вимоги № НОМЕР_1 від 21.11.2011 року, адресована ТзОВ "ОСОБА_2 ЛТД", та вимоги № НОМЕР_2 від 21.11.2011 року, адресована ТзОВ "Мальви-Маркет". Згідно з вимогою № 3509ГО від 21.11.2011 року банк вимагав від позичальника сплатити протягом 30-ти днів прострочену заборгованість, проценти і штрафні санкції; у випадку не повернення простроченої заборгованості, термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 31 день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.

Представником боржника також долучено копії фіскальних чеків від 21.11.2011 року, одним із яких підтверджено надіслання цінного листа ТзОВ "ОСОБА_2 ЛТД" (м. Львів, 79034). Як зазначено у листі ліквідатора ТзОВ "ОСОБА_2 ЛТД" ОСОБА_5 від 21.11.2016 року, надати оригінал листа ПАТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 від 21.11.2011 року немає можливості у звязку із передачею документів на зберігання приватній архівній установі «Трудовий архів». Однак, із витягу з журналу вхідної документації ТзОВ "ОСОБА_2 ЛТД" (копія якого долучена до справи) вбачається отримання підприємством вимоги банку за вих.№3509ГО 30.11.2011 року (п/н 105). Відтак, колегія суддів вважає доведеним факт надіслання банком та отримання позичальником вимоги від 21.11.2011 року.

Господарським процесуальним кодексом України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст.33).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Заперечення апелянта стосовно ненадіслання банком і неотримання позичальником вказаної вимоги не доведені та підтвердженими жодними доказами, тому не спростовують досліджених і описаних вище доказів, що знаходяться в матеріалах справи.

Верховний суд України у справі №6-990цс15 (постанова від 27 січня 2016 року) навів правову позицію та вказав, що предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя ? протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Крім цього, Верховний суд України у постанові від 02.11.2016 року у справі №6-1174цс16 звертає увагу, що якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ч.1 ст.11128 ГПК України).

Таким чином, враховуючи положення п.1.2.2 кредитного договору та вимогу №3509ГО від 21.11.2011 року, банк змінив строк виконання кредитного договору №166/08 від 25.06.2008 року з 24.06.2013 року на 31.12.2011 року.

25.06.2008 року ВАТ Універсал Банк та ТзОВ Мальви-Маркет уклали договір поруки № 511-03/166/08, відповідно до п.1.1 якого ТзОВ Мальви-Маркет зобов'язалося перед кредитором відповідати у повному обсязі за виконання ТзОВ «ОСОБА_2 ЛТД» усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 166/08 від 25.06.2008 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Із долучених представником боржника документів вбачається, що 06.08.2012 року ПАТ Універсал Банк звернувся до господарського суду з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Меблі" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" заборгованості в розмірі 663 290,62 дол. США (справа №5015/3292/12).

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.09.2012 року у справі №5015/3292/12, яким позов задоволено: стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Меблі" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 638 933,09 доларів США (за курсом НБУ станом на 28.08.2012 року становить 5106992,19 грн.) заборгованості за кредитом, 20865,46 доларів США (за курсом НБУ станом на 28.08.2012 р. становить 166777,63 грн.) заборгованості за процентами, 4014,57 доларів США (за курсом НБУ станом на 28.08.2012 р. становить 32088,46 грн.) заборгованість за підвищеними процентами за користування кредитом, 64380,00 грн. судового збору. Однак, вказане рішення законної сили не набрало, оскільки переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1.3 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п.1.3).

Сторони договором поруки (п.2.2) погодили, що у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-ий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (з рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Згідно з долученою до матеріалів справи вимогою №3510ГО від 21.11.2011 року банк вимагав від поручителя сплатити протягом 30-ти днів з моменту отримання вимоги прострочену заборгованість, проценти і штрафні санкції; у випадку не виконання або несвоєчасного виконання вимоги, банк буде вимушений звернутися з позовом до суду. Так, докази надіслання такої вимоги поручителю - ТзОВ "Мальви-Маркет" у спосіб, передбачений договором поруки, відсутні. Однак, для визначення строку для звернення до поручителя з позовними вимогами значення має настання строку виконання основного зобовязання. Для визначення такого строку достатньо доказів звернення банку з вимогою про дострокове повернення кредиту до позичальника та її отримання останнім, що встановлено судом вище. Колегія суддів звертає увагу на наступне.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. Порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою (п.4.1, п.4.2).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга стаття 251 та частина друга стаття 252 ЦК України).

П. 4.1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» розяснено, що сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Таким чином, положення договору поруки про те, що порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, не встановлює строк її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Судом вище встановлено, що строк виконання кредитного договору №166/08 від 25.06.2008 року настав 31.12.2011 року. Відповідно, у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання позичальника починаючи з 01.01.2012 року і протягом наступних шести місяців, тобто по 01.07.2012 року.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Верховний суд України у постанові від 24.02.2016 року у справі №6-2239цс15 зазначив, що вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, встановленого сторонами в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (позиція).

Враховуючи наведені законодавчі положення та позицію Верховного суду України, колегія суддів зазначає, що відсутність доказів надіслання банком вимоги поручителю у відповідності до п. 2.2 договору поруки не впливає на чинність поруки, оскільки порука у даному випадку за встановлених судом обставин є припиненою після спливу шести місяців з 02.07.2012 року.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Місцевий суд встановлюючи припинення договору поруки, зазначив, що строк повернення кредиту в повному обсязі настав 21.12.2011 р., тому ПАТ «Універсал Банк» повинен був звернутися до суду з позовом до ТзОВ «Мальви-Маркет» як поручителя протягом шести місяців, тобто не пізніше 21.06.2012 р., а звернувся лише 02.08.2012 р. (дата поштового відправлення позовної заяви ПАТ «Універсал Банк» та доданих документів). Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками про припинення поруки. При цьому, переглянувши наявні в матеріалах справи докази, вважає помилковими твердження суду, що строк виконання кредитного договору настав 21.12.2011 р., оскільки на визначення такого строку впливає дата отримання позичальником вимоги (30.11.2011 року), а не дата її надіслання (21.11.2011 року). Однак, на правильність прийнятого судом рішення про відхилення вимог ПАТ «Універсал Банк» такі твердження не суду вплинули. Обставини, зазначені в апеляційній скарзі відповідних висновків суду не спростовують. Відтак, у відповідності до ст.103 ГПК України ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк вих.№403-юд від 23.12.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 19.12.2016 року у справі № 914/1353/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 10.03.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.