ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Справа № 920/1042/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №37 С/1-7) на рішення господарського суду Сумської області від 05.12.16 у справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк", с. Боромля,

до Головного управління держгеокадастру у Сумській області, м. Суми,

про визнання договору поновленим

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.12.2016 року (суддя Левченко П.І.) позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк" задоволені.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 15.09.2006 року, зареєстрованого Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року номер реєстрації 15, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «МАЯК» (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. Швецова, буд. 33, ідентифікаційний код 03779142) та Тростянецькою районною державною адміністрацією (42600, Сумська область, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Горького, буд. 3, ідентифікаційний код 04057907), обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею - 359,3693 га, де: 308,6099 га - рілля, 50,7594 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району, кадастрові номери: :00:005:1925, :00:005:1924, :00:00561927, :00:005:1926, :00:006:0806, :00:005:1928, :00:005:1929, :00:005:1932, :00:005:1933, :00:005:1934, :00:005:1935, :00:005:1936, :00:004:1466, :00:004:1467, :00:004:1468, :00:004:1469, :00:004:1470, :00:004:1471, в наступній редакції:

Додаткова угода

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру в Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021) в особі начальника управління ОСОБА_2, яка діє на підставі Положення про територіальне управління з одного боку та

Орендар: Товариство з додатковою відповідальністю «МАЯК» (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вулиця ім. Швецова, 33, , ІПН 60, р/р 0001 СФ КБ Приватбанк, МФО 337546, Св-во № 200096124) в особі голови правління ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

Сторони поновлюють договір оренди земельної ділянки, укладений 15.09.2006 року, зареєстрований Тростянецьким відділом державного земельного кадастру в Сумській області, 19.09.2006 року номер реєстрації 15, укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «МАЯК» та Тростянецькою районною державною адміністрацією, обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею - 359,3693 га, де: 308,6099 га - рілля, 50,7594 га - сіножатей на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району кадастрові номери: :00:005:1925, :00:005:1924, :00:00561927, :00:005:1926, :00:006:0806, :00:005:1928, :00:005:1929, :00:005:1932, :00:005:1933, :00:005:1934, :00:005:1935, :00:005:1936, :00:004:1466, :00:004:1467, :00:004:1468, :00:004:1469, :00:004:1470, :00:004:1471, на тих же самих умовах і на той же самий строк (10 років), а саме до 19.09.2026 року, які були передбачені договором.

«ОРЕНДОДАВЕЦЬ» «ОРЕНДАР»

Головне управління Держгеокадастру Товариство з додатковою

у Сумській області відповідальністю «МАЯК»

40021, м. Суми, 42621, Сумська область,

вул. Петропавлівська, буд. 108 Тростянецький район, с. Боромля,

вул. ім. Швецова, буд. 33,

,

ІПН 60, р/р 0001

СФ КБ Приватбанк, МФО 337546,

Св-во № 200096124,

тел. (05458) 5-82-51

______________ /_________/ _____________/ОСОБА_3/

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 108, ідентифікаційний код 3976885) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «МАЯК» (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. Швецова, буд. 33, ідентифікаційний код 03779142) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2067,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що позивач відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" скористався своїм правом на звернення до відповідача з пропозицією поновити договір оренди землі, а відповідачем вимоги названої норми не дотримано.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати, прийняти нове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що на його думку, місцевим господарським судом обставини, що мають значення для справи були досліджені не в повному обсязі, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник позивача у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обовязків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

15.09.2006 року між Товариством з додатковою відповідальністю «МАЯК» (орендарем) та Тростянецькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) укладено договір оренди землі (далі - договір), відповідно до пунктів 1, 2 якого орендодавець передав, а позивач (орендар) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 359,3693 га, в тому числі: рілля 308,6099 га, сіножаті 50,7594 га, кадастрові номери: :00:005:1925, :00:005:1924, :00:00561927, :00:005:1926, :00:006:0806, :00:005:1928, :00:005:1929, :00:005:1932, :00:005:1933, :00:005:1934, :00:005:1935, :00:005:1936, :00:004:1466, :00:004:1467, :00:004:1468, :00:004:1469, :00:004:1470, :00:004:1471.

19.09.2006 року зазначений договір зареєстровано у Тростянецькому районному відділенні ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.09.2006 року за № 15.

Згідно пункту 8 договору, його укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

За актом визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 15.09.2006 року Тростянецькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) визначено позивачеві (орендарю) межі вищезазначених земельних ділянок на місцевості, а за актом приймання-передачі земельної ділянки від 19.09.2006 року Тростянецькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) передано позивачеві (орендарю) земельну ділянку загальною площею 359,3693 га (а.с. 37).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі» 08.06.2016 року звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди землі від 15.09.2006 року, до якого додав три примірники додаткової угоди.

Вищевказані доводи позивача покладені і місцевим господарським судом в основу його рішення про задоволення позовних вимог.

Проте, з такими висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може та вважає необхідним зазначити наступне.

У статті 13 Конституції України закріплено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 року № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагентства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 року № 40 доповнено пункт 4 Положення новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Відповідно до внесених змін до статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держземагенства у Сумській області є публічним правонаступником орендодавця - Тростянецької районної державної адміністрації в Сумській області в частині розпорядження землями державної форми власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Тростянецького району Сумської області.

Відповідно до наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 6 від 03.03.2015 року «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Сумській області» повноваження Головного управління Держземагенства покладено на Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в тому числі з питань розпорядження земельними ділянками державної форми власності.

У разі виникнення публічного правонаступництва всі матеріально-правові зобовязання субєкта - попередника передаються до субєкта-правонаступника, який відповідно надалі має ці зобовязання виконувати (продовжувати виконувати) перед фізичними (юридичними) особами.

Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Ця норма є прямою і не передбачає додаткових дій (укладення додаткових угод) для «набуття» органом влади повноважень щодо розпорядження землями державної власності.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов договору.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Позивач у своєму позові зазначає, що ним не отримано від відповідача підписаного з його боку примірника додаткової угоди про поновлення договору або вмотивованої відмови у поновленні вищезазначеного договору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні примірники додаткової угоди, які позивач за його твердженням додав до поданого відповідачу клопотання про поновлення договору оренди землі, що не дає можливості встановити відповідності такої додаткової угоди до основного договору, належність форми та змісту.

За викладеного, штамп відповідача на згаданому клопотанні із зазначенням вхідного номеру № 11838 від 09.06.2016 року не є належним доказом підтвердження надання позивачем проекту додаткової угоди до договору оренди землі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, котра з сторін посилається на юридичні факти, які обґрунтовують її вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на положення частини 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відповідно до яких відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає про зволікання з боку відповідача при укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем в суді зволікання відповідача щодо укладення договору.

З викладеного вбачається, що позивачем не використано передбачену законодавцем процедуру оскарження бездіяльності відповідача, яка на думку позивача мала місце, до суду, а передчасно подано даний позов про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем, за умов відсутності в матеріалах справи примірника додаткової угоди до договору оренди землі, не доведено виконання ним вимог частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та не оскаржено бездіяльності відповідача до суду, як це передбачено частиною 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

За вказаного, твердження місцевого господарського суду про те, що позивачем виконано всі вимоги Закону України "Про оренду землі", які є обовязковими для поновлення договору оренди землі - є передчасними, а висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог - помилковим.

Враховуючи недодержання позивачем вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" при зверненні про поновлення договору оренди землі, а також враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає позовні вимоги необґрунтованими, не доведеними належними доказами, а тому - у позові слід відмовити.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято за умов неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим це рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

При поданні апеляційної скарги відповідачем судовий збір сплачено не було, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 року сплату судового збору за подання апеляційної скарги відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Станом на день ухвалення судового рішення у справі відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено.

Відповідно до абз. 2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд має право стягнути недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.

Враховуючи те, що апеляційна скарга відповідача задоволена, з урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.12.2016 року скасувати.

Постановити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Маяк" (42621, Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. ім. Швецова 33, ) на користь Державного бюджету України (одержувач платежу - УДК у Дзержинському районі м. Харкова, банк одержувача - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, код банка одержувача - 851011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, номер рахунку - 2003) 1515,80 грн. суми судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.03.2017 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.