ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.03.2017 Справа № 912/241/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2017р. у справі №912/241/17

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка", с.Попельнасте, Олександрійський район, Кіровоградська область

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м.Кропивницький

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2017р. у справі №912/241/17 (суддя Вавренюк Л.С.) позовні вимоги задоволено частково.

Визнано укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 12.12.2006 р. (державна реєстрація від 19 грудня 2006 р. №102) у такій редакції:

"Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 12 грудня 2006 р.

(зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП

"Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі

земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року № 102)

м. Кропивницький _____ ______________ року

Кіровоградської області

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, від імені якого діє __________________________________________________________________________________________________________________________________________, що діє на підставі статті 122 Земельного кодексу України, іменоване в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка" - в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому "Орендар", з другого боку, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", уклали цю додаткову угоду (далі за текстом - угода) про поновлення договору оренди землі від 12 грудня 2006р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року №102) (далі - за текстом - договір) наступним чином:

1. Поновити договір оренди землі від 12 грудня 2006р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року №102) терміном на 5 (п'ять) років.

2. Всі інші умови вищезгаданого договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки 12 грудня 2006р. (зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2006 року №102).

4. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у "Орендодавця" Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, другий - у "Орендаря" Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка", третій у компетентному органі, що проводить державну реєстрацію речових прав.

Реквізити сторін:

"Орендодавець" "Орендар"

Головне управління Держгеокадастру Сільськогосподарське товариство з

у Кіровоградській області обмеженою відповідальністю

вул. Академіка Корольова, 26 "ім. Шевченка"

26, м. Кіровоград 25030, 28062, вул. Соборна, 10 (Леніна, 10)

с. Попельнасте, Олександрійський

район, Кіровоградська обл.,

Код ЄДРПОУ - 30702717

______________ __________________ ________________ _____________ "

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка" 1600,00 грн. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає , що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а також не застосовано до правовідносин, що виникли між сторонами, належних правових норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення. Просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2017р. у справі №912/241/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити СТОВ "ім. Шевченка" в задоволенні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст апеляційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 95 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

До апеляційної скарги не додано будь-яких доказів, які б підтверджували направлення її копії позивачу - СТОВ "ім. Шевченка".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншим сторонам.

Крім того, за ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції чинній з 01.01.2017р.), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено в розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до вищенаведеної норми, позивач звертаючись до господарського суду сплатив за позовну вимогу немайнового характеру судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а.с.9-10).

Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній з 01.01.2017р.).

Тобто за подання цієї апеляційної скарги на оскаржене рішення, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1760,00 грн. (1600,00 * 110%).

До апеляційної скарги заявником не надано будь-яких документів, у тому числі і доказів сплати судового збору, але в прохальній частині апеляційної скарги заявлено клопотання про відстрочення Головному управлінню сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду від 06 березня 2017 року по справі №912/241/17.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що на даний час, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №65 від 01.03.2014р., Державна казначейська служба не здійснює проплату платежів на сплату судового збору, оскільки у першочерговому порядку в повному обсязі здійснюються платежі за видатками загального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; придбання медикаментів та перев'язувальних матеріалів; забезпечення продуктами харчування; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; обслуговування державного боргу; поточні трансферти населенню; поточні трансферти місцевим бюджетам; оплату послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; дослідження і розробки, окремі заходи з виконання державних (регіональних) програм, субсидії та трансферти підприємствам, установам чи організаціям в частині оплати праці з нарахуваннями, стипендій, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; видатками за рахунок коштів резервного фонду бюджету; видатками спеціального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату. Відповідач зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, не є прибутковою організацією, кошти на сплату судового збору відсутні.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами і доповненнями, роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України, як однієї із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (Інформаційний лист Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. №484-VIII) від 12.11.2015р. №01-06/2093/15).

Тобто, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачений не обов'язок, а право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, при цьому обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати (або звільнення від такої сплати).

Водночас звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, наведені ж скаржником обставини не мають характеру виключних.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

За п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За встановлених вище обставин, апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, апеляційний господарський суд вважає за необхідне довести до відома скаржника, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2017р. у справі №912/241/17 повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна