РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017Справа №910/21579/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА-ІНВЕСТМЕНТС"

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про розірвання договору

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Наконечний В.В., довіреність б/н від 01.09.2016

Від відповідача Кухарев Д.С., довіреність №050/05-21 від 13.01.2017

Макеєнко О.Г., довіреність №050/05-8378 від 07.10.2016

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про розірвання договору.

Ухвалою від 28.11.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.12.2016 р.

13.12.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Представники позивача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Враховуючи те, що неявка представників позивача та невиконання ними вимог ухвали суду перешкоджає повному та всебічному розгляду всіх матеріалів справи, з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 13.12.2016 відкладено розгляд справи на 17.01.2017.

Розпорядженням № 05-23/137 від 13.01.2017 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/21579/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2017 для нового розгляду справи визначено суддю Мельник В.І.

16.01.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.01.2017 суддя Мельник В.І. прийняв справу до свого провадження та призначив розгляд на 06.02.2017.

06.02.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи у справі.

06.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 06.02.2017 оголошено перерву до 24.02.2017.

23.02.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи у справі.

В судовому засіданні 24.02.2017 представник позивача надав додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 24.02.2017 оголошено перерву до 06.03.2017.

В судове засідання 06.03.2017 представник позивача з'явився, надав суду додаткові документи у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання 06.03.2017 представник відповідача з'явився, надав суду додаткові пояснення у справі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.01.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2008 відповідно до рішення Київради від 27.02.2003 №271/431 (із змінами внесеними рішеннями Київради «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва» від 12.02.2004 №14/1223, від 28.12.2004 №1051/2461, від 27.12.2005 №622/3083, від 31.10.2006 №122/179 та від 28.12.2006 №530/587) між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), з однієї сторони та ТОВ «Терра-Інвестментс», як забудовником було укладено Договір №538 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, у зв'язку із будівництвом житлово-офісного будинку загальною площею 140 000,00 кв.м. на бульв. Дружби Народів, 2 у Печерському районі м. Києві.

Розмір пайового внеску згідно з розрахунками 1, 2,3 та 4 від 14.08.2008 р. становить 161802,56 тис. грн. Дані розрахунки є невід'ємною частиною цього договору ( п. 1.2 Договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2012р. у справі №4/480 первісний позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „Укргазбанк" задоволено в повному обсязі. У рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю „Східноукраїнська нафтова компанія" за кредитним договором №20-V від 05.06.2008р. у сумі 132 994 922 грн. 13 коп. на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „Укргазбанк" звернено стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Терра-Інвестментс", а саме: земельну ділянку, площею 1,4248 га, що знаходиться в м. Києві Печерський район, бульвар Дружби Народів, 2, кадастровий номер :82:109:0032, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Терра-Інвестментс" на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №040509, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 22.08.2007р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2007р. №3140 (ВЕТ №582026, ВЕТ №582028) та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02-8-00149.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 01.12.2015 року земельна ділянка (кадастровий номер :82:109:0032, адреса: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 2) перебувала у власності ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

В подальшому, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на підставі договору купівлі-продажу вищезгадану земельну ділянку було відчужено Публічному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Позивач зазначив, що, відсутність земельної ділянки фактично позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні вищезазначеного договору пайової участі, а саме здійснювати будівництво об'єкту, залучати кошти на таке будівництво та отримати у власність частки збудованого об'єкту в зв'язку із чим просить суд розірвати договір.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. При чому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивач зазначив, що в зв'язку із зміною обставин, зумовлених причинами, які позивач не може усунути після їх виникнення, а саме вибуття у позивача із власності земельної ділянки (перестав бути забудовником (замовником), за забудову яких і були сплачені внески на розвиток інфраструктури міста Києва, він звернувся до відповідача з листами №24/11 від 25.11.2015року та №14 від 21.03.2016року про розірвання договорів у зв'язку із істотною зміною обставин та повернення грошових коштів. Відповідач листом №050/08-3078 від 11.04.2016року зазначив, що у відповідача наявні правові підстави для розірвання договору пайової участі, проте, станом на сьогоднішній день не надав свою згоду на розірвання договору.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про наявність обов'язкових умов за яких договір може бути розірваний судом відповідно до приписів ст. 652 ЦК України.

Відповідач просив застосувати позовну давність до вимог позивача , зазначивши що загальний строк позовної давності у 3 роки сплив у серпні 2015 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи позивач довідався про те що вже не є власником земельної ділянки по бульвару Дружби Народів, 2 в місті Києві в листопаді 2015, відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно №48190524 від 23.11.2015, доказів які б спростовували зазначене відповідачем не надано. Крім того, на вище зазначену довідку №48190524 від 23.11.2015 посилається і відповідач у листві від 11.04.2016 №050/08-3078 в якому зазначає, що відсутність у позивача земельної ділянки фактично позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору пайової участі, а саме здійснювати будівництво об'єкту, залучати кошти на таке будівництво та отримати у власність закріплену за ним частку збудованого об'єкту.

Враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку що строк позовної давності позивачем при зверненні до суду пропущено не було.

Відповідно до ч.3 ст. 652 ЦПК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було сплачено пайовий внесок згідно Договору №538 від 09.09.2008 в розмірі 1000000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №131 від 26.08.2008.

В зв'язку із вище зазначеним можна дійти висновку, що пайовий внесок сплачений позивачем на розвиток інфраструктури міста Києва під час виконання умов Договору №538 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 09.09.2008 є його витратами та підлягає поверненню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати Договір №538 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 09.09.2008 року, укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ІНВЕСТМЕНТС», у зв'язку із істотною зміною обставин.

3. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний номер 04633423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ІНВЕСТМЕНТС» (01010, м. Київ, вул.. Московська, 8, ідентифікаційний код 35141720) пайовий внесок в розмірі 1000 000 ( один мільйон) грн., судовий збір в розмірі 16378 (шістнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.2017

Суддя Мельник В.І.