ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2017 Справа № 904/12450/16

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЕЛЕКТРОПОСТАЧЗБУТ", м. Дніпро

про стягнення 850 000,00 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4 - представник (дов. № 193 від10.02.2017)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЕЛЕКТРОПОСТАЧЗБУТ" про стягнення 850 000,00 грн. вартості частини майна, пропорційної частки позивача у статутному капіталі товариства (відповідача).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2013 позивача загальними зборами виключено із товариства на підставі його нотаріально посвідченої заяви від 20.11.2013, але розрахунки з позивачем у зв'язку із виходом, відповідач не здійснив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2016, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 23.01.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України розгляд справи відкладався з 23.01.2017 на 07.02.2017, з 07.02.2017 на 14.02.2017, з 14.02.2017 на 28.02.2017 та з 28.02.2017 на 14.03.2017.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2017, за заявою позивача, строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 15.03.2017.

15.03.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що для повного та об'єктивного вирішення цієї справи необхідним є призначення судової експертизи.

Статтею 54 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

Відповідно до п. 6.4. Статуту відповідача (а.с. 50-70), у випадку виходу учасника зі складу учасників товариства, йому повністю сплачується вартість його внеску в Статутний капітал і отримана на нього частина прибутку за період до моменту виходу учасника, а також відповідна доля майна товариства на момент виходу з його складу. Виплата робиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Дана правова позиція також висвітлена в п.4.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Таким чином, вартість майна та розмір частини прибутку товариства, належні до виплаті учаснику, який виходить, повинні обчислюватись на дату прийняття рішення про вихід і визначається на підставі балансу товариства, складеного на дату виходу (виключення) учасника, а виплати провадяться вже після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників товариства №1/2013 від 20.11.2013, позивача було виключено із товариства на підставі його нотаріально посвідченої заяви від 20.11.2013.

В матеріалах справи міститься копія балансу ТОВ фірми "ЕЛЕКТРОПОСТАЧЗБУТ" станом на 31.12.2013, яка була надана до матеріалів справи Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська. Додатково ДПІ повідомила суд, що фінансова звітність (баланс) станом на 30.09.2013 до податкового органу відповідачем не подавалась.

Відповідач не подав до суду фінансової звітності (балансу) товариства станом на дату виходу з товариства ОСОБА_1 - 20.11.2013, а також не повідомив, яке майно перебувало у його власності на час виходу позивача з товариства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно п. 3.7. рекомендацій Вищого господарського суду України від 28.12.2007, № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", відповідно до статей 54 і 64 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства. У вирішенні спорів щодо розрахунків з учасником, що вийшов (був виключений) з товариства, господарським судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерела їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Отже, для правильного вирішення цього спору необхідним є встановлення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства станом на 20.11.2013 (дату його виходу з товариства), а також визначення розміру прибутку яке мало товариство за 2013 рік, станом на 20.11.2013. Для вирішення цих питань необхідні спеціальні знання, тому суд вважає за необхідне призначити експертизу.

Позивач та відповідач не заявляли клопотань про призначення експертизи. Відповідно таке призначення проводиться за ініціативою суду.

Відповідно до ч.2 ст. 41 ГПК України, учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Сторони не скористались правом, яке надано їм ч. 2 ст. 41 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Витрати оплату призначеної у справі експертизи покласти на відповідача.

У зв'язку із призначенням у справі судової експертизи, суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити у справі № 904/12450/16 судову експертизу.

Проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, 17 к. 361).

Попередити особу (чи осіб), які безпосередньо проводитимуть судову експертизу про відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу за відомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

На розгляд експерта поставити наступне питання:

- Який розмір вартості майна, що належало ТОВ фірма "ЕЛЕКТРОПОСТАЧЗБУТ", станом на 20.11.2013?

- Який розмір прибутку одержаного товариства в 2013 році до дати 20.11.2013 року, з урахуванням п. 3.7. рекомендацій Вищого господарського суду України від 28.12.2007, №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин"?

Справу № 904/12450/16 надіслати Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Зобов'язати ОСОБА_1 негайно, у строк до 01.04.2017 надати до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області всі наявні у нього документи та матеріали, які необхідні експерту для вирішення поставлених питань.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "ЕЛЕКТРОПОСТАЧЗБУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 8, кв. 65, код 21942373) негайно, у строк до 01.04.2017 надати до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області всі документи та матеріали, які необхідні для проведення експертизи (документи, що підтверджують право власності на майно, станом на 20.11.2013, бухгалтерські та фінансові документи, необхідні для складання балансу на 20.11.2013).

Попередити сторони щодо обов'язковості надання необхідних експерту документів для надання відповіді на поставлене судом питання.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача, зобов'язавши його, у разі надходження рахунку експертної установи, перерахувати вартість експертизи за вказаними у рахунку реквізитами.

Зупинити провадження у справі № 904/12450/16 до проведення судової експертизи.

Суддя Я.С. Золотарьова