УХВАЛА

20.03.2017Справа № 910/9026/13

За заявоюКиївської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок
провідстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р.
у справі№910/9026/13
за позовомПершого заступника прокурора району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
доКиївської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок
прозвільнення самовільно зайнятої земельної ділянки
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Баранов М.С.
від відповідача:Камалетдинов А.Н., Власенко Д.О., Ласкаржевський В.М.
прокурор:Морозов В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.10.2014 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2015 р., рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014 р. скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено, зобов'язано Київську міську організацію Українського товариства мисливців та рибалок звільнити самовільно зайняту ділянку водного фонду площею 1,8 га (кадастровий номер 78:139:007), що знаходиться в Оболонському районі за адресою: м. Київ, вул. Верболозна, 1, від нежитлових будинків (приміщень) та передати її Київській міській раді у первинному стані.

11.03.2015 р. на виконання вказаної постанови Київського апеляційного господарського суду господарським судом міста Києва були видані відповідні накази.

15.02.2017 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Київської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок про розстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. у справі №910/9026/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2017 р. вказану заяву призначено до розгляду на 27.02.2017 р.

В судових засіданнях 27.02.2017 р. та 13.03.2017 р. судом оголошувались перерви на 13.03.2017 р. та 20.03.2017 р.

Представники заявника в судове засідання з'явилися, через канцелярію суду надали додаткові пояснення, подану заяву підтримали та просили задовольнити повністю.

В судове засідання прокурор та представник позивача з'явилися, надали пояснення по суті поданої відповідачем заяви про відстрочку виконання рішення, проти задоволення вказаної заяви заперечували.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. зобов'язано Київську міську організацію Українського товариства мисливців та рибалок звільнити самовільно зайняту ділянку водного фонду площею 1,8 га (кадастровий номер 78:139:007), що знаходиться в Оболонському районі за адресою: м. Київ, вул. Верболозна, 1, від нежитлових будинків (приміщень) та передати її Київській міській раді у первинному стані.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Так як згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до пункту 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. вказаної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідач, звертаючись до суду із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі, посилається на відсутність коштів для здійснення демонтажних робіт, проведення яких є необхідним для звільнення спірної земельної ділянки, з огляду на що у відповідача відсутня можливість виконати рішення суду.

Водночас, відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували обставини, з якими відповідач пов'язує виникнення у нього можливості виконати рішення у даній справі, отримання коштів для оплати демонтажних робіт, а відтак не доведено виняткових обставин в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання відстрочки виконання рішення.

Більш того, під час вчинення виконавчих дій по виконанню наказу, виданого на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015р., у разі не звільнення добровільно відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки від нежитлових будинків (приміщень), таке звільнення може бути проведено виконавчою службою в рамках Закону України «Про виконавче провадження» із залученням професійних організацій (компаній).

Жодних доказів на підтвердження відсутності коштів для оплати демонтажних робіт (довідки про кредиторську та дебіторську заборгованість підприємства, звіту про фінансовий стан, виписки з банківських рахунків тощо) відповідачем суду не надано.

Наведені заявником підстави для відстрочення виконання постанови суду про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зокрема, відсутність коштів на рахунках для оплати демонтажних робіт та укладення договорів оренди з третіми особами, не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення у даній справі.

За таких обставин, заява Київської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. у справі №910/9026/13 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Київської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. у справі №910/9026/13 відмовити.

Суддя В.П. Босий