ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р.Справа № 922/468/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Структурного підрозділу НГВУ "Чернігівнафтогаз", м. Прилуки третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН", м. Харків
про стягнення 7526576,40 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 10-684/д від 16.11.2016 р.);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Структурного підрозділу НГВУ "Чернігівнафтогаз" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" (далі за текстом - відповідач), в якій позивач просить стягнути з відповідача 7526576,40 грн. заборгованості.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі - продажу нафти № А200/8092-Н від 16.07.2015 р., який укладеним між позивачем, (як управляючим за договором про спільну діяльність № 35/21-СД простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність, укладеного між ПАТ «Укрнафта» та Спільним підприємством «Каштан Петролеум ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю) та відповідачем на підставі аукціонного свідоцтва ПРАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" №Н-200-36 від 15.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2017 року; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа", м. Київ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.02.2017р. розгляд справи відкладено на 13.03.2017 року у звязку з неявкою на судове засідання представника відповідача.

В процесі розгляду справи третя особа надала суду відзив на позовну заяву (вх. 7436 від 02.03.2017р.) в якому, зокрема, зазначила, що біржовий аукціон №200 від 15.07.2015 р., за результатами якого між сторонами у даній справі укладено договір купівлі - продажу нафти № А200/8092-Н від 16.07.2015 р., був проведений у відповідності до Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 570 від 16.10.2014 р., в т.ч. попередньо було опубліковане в газеті "Урядовий кур'єр" № 121 (5495) від 08.07.2015 р. та на Інтернет сайті "Українська міжбанківська валютна біржа" оголошення про проведення біржового аукціону, також оголошення було опубліковане на сайті Міненерго вугілля; результати біржового аукціону №200 оформлені 15.07.2015р. аукціонними свідоцтвами, які підписані представниками продавця, покупця, біржі та секретарем аукціонного комітету, третьою особою; 21.07.2015 р. перераховано гарантійні внески на суму 396135.60 грн. Третя особа зазначає, що подальші розрахунки за нафту повинні були здійснюватися між позивачем та відповідачем самостійно, тому вона не вбачає порушень при проведенні третьої особою біржового аукціону.

Відповідач відзиву на позов не надав.

На судове засідання 13.03.2017 року прибув представник позивача, який підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить її задовольнити.

Відповідач на судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки представника не повідомив.

Третя особа на судове засідання свого представника також не направила, та надала до суду клопотання (вх. 7441 від 02.03.2017р.), в якому просить розглядати справу за відсутності її представника.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання представників відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, а останні не були обмежені в можливості реалізувати власні процесуальні права в межах даної справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 21.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (позивач у даній справі) та Спільним підприємством «Каштан Петролеум ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю укладено договір №35/21-СД простого товариства про спільну виробничу діяльність (далі Договір про СД).

Відповідно до п. 5.1 Договору про СД, управляючим за даним договором визначається структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта» нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» (далі - НГВУ «Чернігівнафтогаз»), тобто управляючим за Договором про СД сторони такого договору визначили ПАТ «Укрнафта» в особі його структурного підрозділу (позивача у даній справі).

На управляючого за Договором про СД покладено обов'язок діяти від імені учасників спільної діяльності здійснення спільних справ учасників, укладання договорів, розпорядження коштами здійснення бухгалтерського обліку тощо (п. п. 5.7 5.14. Договору про СД).

Відповідно до частини першої статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" підприємства, частка держави у статутному капіталі яких 50 відсотків та більше, - господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або особи, уповноважені договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, видобутих на підставі спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами (крім обсягів, що використовуються на власні технологічні потреби), а також скрапленого газу - виключно на біржових аукціонах.

Таким чином, вимоги частини першої статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" поширюється на ПАТ "Укрнафта", оскільки 50 % плюс одна акція статутного капіталу ПАТ "Укрнафта" належить Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", акціонером якого є держава. Зважаючи на вказані нормативні вимоги ПАТ "Укрнафта" щомісячно здійснює продаж нафти власного видобутку, у тому числі видобутку спільної діяльності, на біржових аукціонах.

Частиною третьою статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" передбачено, що порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, скрапленого газу, визначення стартових цін на таких аукціонах, надбавок за якість для нафти сирої і газового конденсату, а також порядок зазначення обсягів реалізації на біржових аукціонах скрапленого газу для потреб населення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу затверджено постановою Кабінету Міністрів України №570 від 16.10.2014 року (далі за текстом - Порядок № 570).

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку № 570 для організації та проведення аукціону утворюється аукціонний комітет з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу (далі - аукціонний комітет), який здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. До складу аукціонного комітету включаються по три представники Мінекономрозвитку і Міненерговугілля та чотири представники Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Персональний склад аукціонного комітету затверджується спільним наказом Мінекономрозвитку та Міненерговугілля. Аукціонний комітет, серед іншого, затверджує графік проведення аукціонів; затверджує стартову ціну кожного лота; приймає рішення про проведення аукціону, визначає день і час його проведення з урахуванням поданих заявок на проведення аукціону і графіка проведення аукціонів; затверджує аукціонні свідоцтва.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 570, рішення аукціонного комітету оформляється протоколом, який підписують усі члени комітету, присутні на засіданні. Рішення комітету є обов'язковими для виконання всіма учасниками аукціону, а також біржею, на якій проводиться аукціон.

Пунктом 22 Порядку № 570 передбачено, що оголошення про проведення аукціону публікується біржею, на якій проводиться аукціон, у газеті "Урядовий кур'єр", розміщується за веб-сайтах зазначеної біржі та Міненерговугілля не пізніше ніж за п'ять робочих днів (у разі проведення додаткового аукціону - три робочих дні) до дня його проведення.

Як свідчать матеріали справи, в порядку, визначеному Порядком № 570, 08.07.2015 року Міненерговугілля опублікувало на власному веб-сайті оголошення про проведення 15.07.2015 року на ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" біржового аукціону № 200 з продажу нафти сирої та газового конденсату власного видобутку.

Оголошення про проведення аукціону також було опубліковане в газеті "Урядовий кур'єр" №121 (5495) від 08.07.2015р. та на Інтернет-сайті "Української міжбанківської валютної біржі".

На аукціон №200 ПАТ "Укрнафта" як продавець виставляло до продажу 1 лот сирої нафти, видобутку спільної діяльності №35/21, в кількості 700 тонн (лот № 36). За наслідками проведення 15.07.2015р. аукціону №200 з продажу нафти та газового конденсату, його переможцем по лоту №36 запропонованої ПАТ "Укрнафта" до продажу нафти видобутку вільної діяльності №35/21 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант- УТН" (відповідач у даній справі).

Як передбачено пунктами 46, 47 Порядку № 570, після закінчення аукціону складається аукціонне свідоцтво на підставі якого покупець - переможець аукціону і продавець протягом трьох днів зобов'язані підписати договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого продавець зобов'язаний поставити нафту відповідно до визначеного базису поставки та якісної характеристики, а покупець - прийняти та оплатити їх.

Як свідчать матеріали справи, на підставі аукціонного свідоцтва №Н-200-36 від 15.07.2015р. між ПАТ "Укрнафта" (продавець, позивач по справі), ТОВ " Гарант-УТН" (покупець, відповідач по справі) та ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" (третя особа) укладено договір купівлі-продажу нафти №А200/8092-Н (далі по тексту - договір № А200/8092-Н) від 16.07.2015р.

Згідно з п. 3.1. договору №А200/8092-Н продавець поставляє нафту по кількості та якості на умовах EXW НГВУ «Чернігівнафтогаз» товарний парк «Гніденці» НГВУ «Чернігівнафтогаз». Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом через філію ПАТ «Укртранснафта» «ПНМ» на ПАТ «Укртатнафта». Передача нафти здійснюється у товарному парку «Гнідинці» НВГУ «Чернігівнафтогаз» в терміни, зазначені в додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору, відвантаження і передача нафти здійснюється після отримання Продавцем оплати згідно з п. 5.2. договору, про що складається відповідні акти приймання-передачі.

Згідно з п. 5.2. договору, покупець здійснює попередню оплату за нафту відповідно до п. 5.1. договору згідно з гафіком з кінцевим розрахунком 3 декада 2015 року з сумою оплати 7922712 грн.

Остання сума, зазначена в таблиці, перераховується з врахуванням сплаченого біржею гарантійного внеску в сумі 396135,60 грн.

Як свідчать матеріали справи, актом прийому-передачі нафти № 9 від 25.08.2015 р., підписаного уповноваженими представниками сторін, Спільна діяльність за договором № 35/21 від 28.01.2008 р., як продавець передала, а відповідач прийняв на виконання умов договору № А200/8092-Н 700 тонн нафти на суму 7922712 грн.

Крім того, відповідно до пункту 23 Порядку № 570 відповідачем до проведення аукціону здійснено оплату на рахунок біржі гарантійного внеску в розмірі 5% заявленого обсягу закупівлі.

Як передбачено пунктом 50 Порядку № 570 сума гарантійного внеску не повертається покупцю, який став переможцем аукціону.

Згідно з пунктом 51 Порядку №570 розрахунки між продавцем та покупцем проводяться з урахуванням суми гарантійного внеску, перерахованого покупцем на рахунок біржі.

ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" (третя особа) 21.07.2015 року перерахувала на рахунок позивача отриманий від відповідача гарантійний внесок в розмірі 396135,60 грн.

Решту заборгованості за передану нафту в сумі 7526576,40 грн. відповідач не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача, як управляючого спільною діяльністю за договором СД, до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Стаття 185 ГК України також передбачає, що укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності у відповідача перед учасниками спільної діяльності за договором СД заборгованості за поставлену нафту в сумі 7526576,40 грн. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується.

Про факт її наявності також свідчить залучений до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків від 01.10.2016 р.

Строк сплати цієї заборгованості на користь учасників Спільної діяльності є таким, що настав.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 5.1 Договору про СД, управляючим за даним договором визначається структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта» нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз». На управляючого за Договором про СД покладено обов'язок діяти від імені учасників спільної діяльності здійснення спільних справ учасників, укладання договорів, розпорядження коштами здійснення бухгалтерського обліку тощо (п. п. 5.7 5.14. Договору про СД).

З огляну на зазначене, суд приходить до висновку про те, що ПАТ «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» при зверненні до суду з позовом по даній справі діє в спільних інтересах учасників Договору про СД.

За таких обставин, заявлений позивачем позов в межах даної справи підлягає задоволенню, а з ТОВ «Гарант-УТН» на користь ПАТ «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» (як управляючого згідно з договором про СД) підлягає стягненню 7526576,40 грн. заборгованості.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 112898,65 грн. судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" (адреса: 61166, місто Харків, вулиця Бакуліна, будинок 10, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Чернігівнафтогаз" (адреса: 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Вокзальна, 1; ) (як управляючого за договором про спільну діяльність № 35/21-СД від 21.08.2008 р., укладеного між ПАТ «Укрнафта» та СП «Каштан Петролеум ЛТД у формі ТОВ) 7526576,40 грн. заборгованості та 112898,65 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_2