ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Справа № 920/861/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В.(головуючого, доповідача),
Ковтонюк Л.В., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 року за скаргою публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 920/861/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" до комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.09.2016 року та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.11.2016 року (судді: Резніченко О.Ю., Жерьобкіна Є.А., Костенко Л.А.) скаргу задоволено; визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №52358985 від 28.09.2016 року, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Міхуріним С.В.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 року (судді: Тихий П.В., Гетьман Р.А., Россолов В.В.) зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними судові рішення скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Відзив на касаційну скаргу від стягувача та боржника до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника Державної виконавчої служби, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням господарського суду Сумської області від 17.09.2015 року у справі №920/861/15 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 7677282 грн. 20 коп. основного боргу, 1044501 грн. 19 коп. пені, 259486 грн. 49 коп. 3% річних, 7204115 грн. 64 коп. інфляційних втрат,73080 грн. судового збору.

05.10.2015 року на виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ, який дійсний для пред'явлення до 29.09.2016 року.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.12.2015 року заяву Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради № 22/12737 від 16.11.2015 року про розстрочку виконання рішення у справі № 920/861/15 задоволено частково. Розстрочене виконання рішення господарського суду Сумської області від 17.09.2015 року у справі №920/861/15 згідно з графіком:

до 30.12.2015 року - 451 624,12 грн. - активна електроенергія;

з 25.01.2016 року до 25.03.2017 року (до 25 числа кожного місяця включно) - 451 624,04 грн. - активна електроенергія;

до 25.04.2017 року - 451 297,48 грн. - активна електроенергія, 326,56 - пеня;

з 25.05.2017 року до 25.06.2017 року (до 25 числа кожного місяця включно) - 451 624,04 грн. - пеня;

до 25.07.2017 року - 140 926,55 грн. - пеня, 310 697,49 грн. - інфляційні нарахування;

з 25.08.2017 року до 25.10.2018 року (до 25 числа кожного місяця включно) - 451 624,04 грн. - інфляційні нарахування;

до 25.11.2018 року - 119 057,55 грн. - інфляційні нарахування, 259 486,49 - 3 % річних, 73 080,00 - судовий збір.

16.09.2016 року, у межах строку пред'явлення до виконання, стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служки Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив відкрити виконавче провадження та з урахуванням ухвали про розстрочку виконання судового рішення, виконати наказ господарського суду Сумської області № 920/861/15 від 05.10.2015 року про стягнення з Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" заборгованості та судові витрати.

До заяви стягувачем додані копії наказу господарського суду Сумської області №920/861/15 від 05.10.2015 року та ухвали господарського суду Сумської області №920/861/15 від 21.12.2015 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №52358985 від 28.09.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в заяві стягувачем не зазначено частини заборгованості, за якою сплинув строк сплати, та в межах якої необхідно відкрити виконавче провадження, що унеможливлює виконання рішення, оскільки, відповідно п. 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк оплати.

Предметом даного судового розгляду є вимоги стягувача про визнання незаконними дій державного виконавця з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та скасування цієї постанови.

Висновок судів попередніх інстанцій про задоволення скарги мотивовано тим, що стаття 26 Закону України "Про виконавче провадження" містить вичерпний перелік підстав для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження та не передбачає такої підстави, як відмова у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку із невизначенням у заяві про відкриття виконавче провадження заборгованості, за якою сплинув строк сплати, та в межах якої необхідно відкрити виконавче провадження з урахуванням судової ухвали про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України і ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення ухвалюються Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 116 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішень господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішень судів покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень.

За умовами п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Інших вимог до заяви про відкриття виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження" чи Інструкцєю з організації примусового виконання рішень не передбачено.

Частиною 1 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Стягувач звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив відкрити виконавче провадження та з урахуванням судової ухвали про розстрочку виконання судового рішення виконати наказ господарського суду Сумської області № 920/861/15 від 05.10.2015 року.

Аналіз положень статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження (див. Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року N 5-рп/2013).

Перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження встановлений ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 12.06.2016), а саме: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, та з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому не зазначення стягувачем в поданій до ДВС заяві частини заборгованості, за якою сплинув строк сплати, та в межах якої необхідно відкрити виконавче провадження з урахуванням ухвали суду про розстрочку виконання судового рішення не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, оскільки відсутність такої інформації в заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не є обставиною передбаченою законом, що виключає виконавче провадження, та за наявності у держаного виконавця прав, передбачених ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" при здійсненні виконавчого провадження.

Таким чином, дії, а саме відмова ДВС в даному випадку у відкритті виконавчого провадження, на підставі п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", є незаконними, а тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52358985 від 28.09.2016 року, винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Міхуріним С.В., підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржені судові рішення є законними й обґрунтованими, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді Л.Ковтонюк

Л.Стратієнко