ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2017 Справа № 904/1145/17

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс", м.Київ

про забезпечення позову

У справі

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕСС-ТРАНС", м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД-ДНІПРО", м.Дніпропетровськ

про стягнення 64 174 грн. 00 коп.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Лисаченко В.С.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № б/н від 01.01.17р.;

від відповідача: представник ОСОБА_2 - довіреність № б/н від 22.02.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс", м.Київ (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Дніпро", м.Дніпропетровськ (далі по тексту - відповідач) про стягнення 64174,00грн. (вартість перевезення та штрафні санкції за простій транспортного засобу).

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017 справу №904/1145/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від б/д за вих.б/н ухвалою суду від 08.02.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 28.02.2017.

Того ж дня, а саме 06.02.2017 господарським судом отримано заяву про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає вирішити спір, який виник між сторонами. Позивач вказує, що відповідач продовжує провадити господарську діяльність та отримувати дохід.

В якості доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову подано претензію та відповідь на претензію.

Позивач просить суд прийняти заяву до розгляду та визнати її такою, що відповідає вимогам закону; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові суми, що належать відповідачу у розмірі позовних вимог; заборони відповідачу провадити господарську діяльність до моменту завершення розгляду справи та винесення рішення.

Суд розгляд справи відкладав з 28.02.2017 до 14.03.2017.

Суд оголошував перерву з 12год. 40хв. 14.03.2017 до 12год. 30хв. 21.03.2017; з 12год. 45хв. 21.03.2017 до 14год. 00хв. 21.03.2017.

Проаналізувавши заяву позивача про забезпечення позову та докази на її обгрунтування господарський суд бере до уваги положення постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", а саме умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Господарський суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, яку надано позивачем за формальними ознаками відповідає вимогам закону.

Вимога позивача про вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові суми, що належать відповідачу у розмірі позовних вимог задоволенню не підлягає, так як відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, заявником суду не надано. Відомості про наяність майна позивач суду також не надав.

Вимога позивача в частині заборони відповідачу провадити господарську діяльність до моменту завершення розгляду справи та винесення рішення задоволенню не підлягає, так як обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви за вих.№б/н від б/д про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку встановленому для оскарження судових рішень.

Суддя ОСОБА_3