КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа№ 911/3524/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Сітайло Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Ракітіна Л.Д. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Поплавська О.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж"

на рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2016р.

у справі №911/3524/16 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж"

до відповідача Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 627 898,21 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 627 898,21 грн. заборгованості (враховуючи заяву про уточнення позовних вимог).

Позов обґрунтовувався неналежним виконанням відповідачем умов договору № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. в частині оплати за виконані позивачем роботи у листопаді 2013р., у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2016р. у справі № 911/3524/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального права, а також на неправильне встановлення обставин справи.

На думку позивача місцевий господарський суд дійшов до хибного висновку щодо спливу строків позовної давності, оскільки про надходження коштів від замовника - Служби автомобільних доріг Київської області до відповідача (генпідрядника) апелянту стало відомо із листа № 050/1885 від 07.07.2014р. Служби автомобільних доріг Київської області, тому строк позовної давності має обраховуватись з 08.07.2014р. враховуючи пункти 4.1., 4.2. договору.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017р. вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кропивної Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 01.03.2017р.

27.02.2017р. до Київського апеляційного господарського суду надійшло від відповідача заперечення на апеляційну скаргу, в якому його представник просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2012р. між Дочірнім підприємством "ШРБУ №100" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач, генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" (позивач, субпідрядник) було укладено договір № 28-03/12-5 на виконання робіт (договір).

За умовами договору субпідрядник зобов'язувався виконати, а генпідрядник - прийняти і оплатити роботи з капітального ремонту автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м. Ірпеня, км 9+020 - км 10+320 (вул. Карла Маркса) в межах м. Ірпеня Київської області, а саме: ДНБ Д.1.1-1-2000. Капітальний ремонт автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м. Ірпеня, км 9+020 - км 10+320 (вул. Карла Маркса) в межах м. Ірпеня Київської області (додаткової роботи). Місце виконання робіт: м. Ірпінь Київської області (пункти 1.1-1.3 договору).

Сторони погодили ціну договору - 961 062,00 грн. з ПДВ. (3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що розрахунки між сторонами проводяться після підписання акта прийняття виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (ф. КБ-3), які складаються субпідрядником та подаються для підписання генпідряднику.

Зі змісту пункту 4.2 договору вбачається, що розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником протягом 10 (десяти) днів після надходження коштів від замовника - Служби автомобільних доріг Київської області на підставі документів, визначених у п. 4.1, підписаних уповноваженими представниками сторін, в межах обсягів надходження коштів.

Відповідно до п. 4.3 договору після здійснення приймання повного обсягу виконаних робіт генпідрядник проводить остаточний розрахунок за фактично виконані роботи протягом 30 календарних днів після підписання акта готовності об'єкту до експлуатації.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012р. (п. 10.1 договору).

Предметом позову у даній справі є порушення генпідрядником права субпідрядника на своєчасну оплату вартості виконаних робіт за договором № 28-03/12-5 від 28.03.2012р.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Як вбачається з акта виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. (форми КБ-2в) на суму 665 652,19 грн. та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форми КБ-3) за вересень 2012р., за вказаним актом були виконані позивачем будівельні роботи - капітальний ремонт автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м. Ірпеня, км 9+020 - км 10+320 (вул. Карла Маркса) в межах м. Ірпеня Київської області, на підставі договору № 28-03/12-5 від 28.03.2012р.

Відхиляючи доводи апелянта з приводу того, що зобов'язання генпідрядника по оплаті виконаних робіт субпідрядником виникає виключно за умови надходження коштів від замовника -Служби автомобільних доріг Київської області (пункт 4.2 договору), колегія суддів враховує наступне.

Статтею 511 ЦК України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи. Навіть у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа (ч. 2 ст. 528 ЦК України).

Частиною 1 ст. 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, факт відсутності надходження коштів від замовника - Служби автомобільних доріг Київської області в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, і враховуючи пункт 4.1 договору у відповідача перед позивачем виникло зобов'язання з оплати виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. на суму 665 652,19 грн. на підставі договору № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. після підписання акта виконаних будівельних робіт за вересень 2012 р. (форми КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. (форми КБ-3).

З податкової накладної № 19 від 28.09.2012р. наданої відповідачем до матеріалів справи вбачається, що генпідрядником проведено розрахунки з позивачем за договором № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. у сумі 67 482,19 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи згідно до акту виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. (форми КБ-2в) на підставі договору № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. становить 598 170,00 грн.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення до матеріалів справи не надано.

До суду першої інстанції відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Приписами статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Колегією встановлено, що в акті виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. (форми КБ-2в) не зазначено його дати підписання. Проте, оскільки відповідачем у вересні 2012р. були проведені розрахунки з позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на останній день вересня 2012р., тобто 30.09.2012р., акт виконаних будівельних робіт за вересень 2012р. (форми КБ-2в) був підписаний сторонами.

Враховуючи п. 4.1. договору № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. відповідач повинен був оплатити виконані позивачем у вересні 2012р. роботи у сумі 665 652,19 грн. до 01.10.2012р., право на подачу даного позову до суду виникло у позивача 01.10.2012р.

Позивач звернувся до суду з позовом 26.10.2016р., тобто, з урахуванням вищевикладеного, строк позовної давності щодо вимоги про стягнення боргу сплинув 01.10.2015р.

На думку апелянта строк позовної давності переривався, у зв'язку з направленим листом-вимогою №10 від 01.07.2014р. боржнику, та із складанням актів звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014р., від 19.08.2016р., які підписані та скріплені печатками сторін.

Колегія суддів з такими доводами погодить не може, адже лист-вимога позивача №10 від 01.07.2014р. не свідчить про визнання боргу відповідачем, а з актів звірки взаємних розрахунків вбачається лише загальна сума заборгованість відповідача перед позивачем без зазначення підстав її виникнення. Наведені скаржником докази не переривають строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 статті 257 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на вищевикладене, колегією Київського апеляційного господарського суду встановлено, що права та охоронювані законом інтереси позивача дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву відповідачем. Позивачем не надано доказів поважних причин її пропущення. Враховуючи зазначене, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 598 170,00 грн. заборгованості необхідно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Позовні вимоги в частині стягнення 29 728,21 грн. (627 898,21 грн. - 598 170,00 грн.) заборгованості за договором № 28-03/12-5 від 28.03.2012р. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" на рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2016р. у справі №911/3524/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КБУ Теплових мереж" на рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2016р. у справі №911/3524/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2016р. у справі №911/3524/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/3524/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.Г. Сітайло