РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Справа № 913/77/17

Провадження №7/913/77/17

Господарський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання помічника судді Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія», м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення заборгованості за договором поставки, пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

У засіданні брали участь:

Від позивача ОСОБА_1, паспорт серії МН № 935922, довіреність від 04.01.2017;

ОСОБА_2, паспорт серії МК № 314574, довіреність від 04.01.2017.

Від відповідача представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацид», в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до укладеного 24.01.2014 між сторонами договору № 60/14-1РА позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на суму 54776 грн. 24 коп. згідно зі специфікаціями до цього договору. Відповідач належним чином взяті на себе зобовязання за договором щодо сплати отриманого товару не виконав, у звязку з чим позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацид» 54776,24 грн. - основного боргу; 3290,47 грн. 3 % річних; 23241,84 інфляційних втрат та 2738,81 грн. пені.

Вказану позовну заяву 17.01.2017 розподілено судді Тацій О.В. відповідно до вимог ст.2-1 ГПК України.

17.01.2017 ухвалою судді Господарського суду Луганської області було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 31.01.2017 та відкладався неодноразово.

В судове засідання 14.03.2017 зявилися представники позивача, в якому позовові вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення на імя ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацид». Витребувані судом докази відповідач також не надав, про причини їх неподання суд не повідомив.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; явка сторін не була визначена судом обов'язковою; нез'явлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацид», як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія Техномрія», як постачальником було укладено договір № 60/14-1РА, відповідно до якого постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію в асортименті, строки, за ціною та за якісними характеристиками, узгодженими сторонами договором та специфікаціях, які є невідємною частиною до цього договору. Покупець зобовязався прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору (а.с.17).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В матеріалах справи містяться видаткові накладні на поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 54776 грн. 24 коп. (а.с.39-56).

За правилами ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Загальні умови виконання зобов'язання визначені статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до вказаної норми права, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.3 договору № 60/14-1РА від 24.01.2014 розрахунки за продукцію, яка постачається за цим договором здійснюється покупцем, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк і порядок оплати не обумовлений сторонами в специфікаціях до цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця (а.с.21).

Згідно п.6.8. вказаного договору у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки оплати від вартості своєчасно несплаченої продукції, але не більше 5 % від вартості своєчасно несплаченої продукції. (а.с.21).

Як зазначається у видаткових накладних до договору № 60/14-1РА від 24.01.2014, видаткова накладна підписана від імені обох сторін, є підтвердженням факту постачання товарів та передачі від постачальника покупцю всіх необхідних документів, визначених умовами договору. Датою приймання продукції покупцем є дата, зазначена його представником при підписанні видаткової накладної, а у разі відсутності такої відмітки дата оформлення видаткової накладної.

Форма видаткових накладних про постачання продукції за вищевказаним договором передбачає підписи сторін, а саме: від постачальника підпис відповідального за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також підпис відповідальної особи за отримання поставленої продукції.

Проте, видаткові накладні № 763 від 19.09.2014 (а.с.39) та № 765 від 19.09.2014 (а.с.40) не містять підпису відповідальної особи за отримання поставленої продукції за договором від 24.01.2014.

При встановленні фактичних обставин справи, господарським судом було зобовязано сторони надати оригінали зазначених накладних для дослідження у судовому засіданні та перевірки наявності підпису відповідальної особи про отримання поставленого позивачем товару.

Всупереч цього, а ні позивачем, а ні відповідачем вимоги ухвал суду щодо надання оригіналів видаткових накладних № 763 від 19.09.2014 та № 765 від 19.09.2014 не виконано, що позбавляє можливості всебічно, повно та обєктивно дати оцінку копіям зазначених видаткових накладних відповідно до вимог чинного законодавства та ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначено у ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, що випливає з положень ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження отримання відповідачем товару за видатковими накладними № 763 від 19.05.2014 на суму 2313 грн. 66 коп. та № 765 від 19.09.2014 на суму 1847 грн. 68 коп.

Натомість, судом встановлено, що відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» належним чином взяті зобовязання за договором від 24.01.2014 по сплаті поставлених товарів на суму 52605 грн. 24 коп. не виконано, що підтверджено підписаними сторонами наступними видатковими накладними (а.с.41-56):

- № 703 від 29.08.2014 на суму 26556 грн.;

- № 767 від 19.09.2014 на суму 186 грн. 48 коп.;

- № 780 від 23.09.2014 на суму 7812 грн.;

- № 823 від 03.10.2014 на суму 4060 грн. 80 коп.;

- № 835 від 08.10.2014 на суму 1164 грн.;

- № 838 від 08.10.2014 на суму 270 грн. 72 коп.;

- № 843 від 08.10.2014 на суму 2026 грн. 88 коп.;

- № 847 від 08.10.2014 на суму 340 грн. 80 коп.;

- № 849 від 08.10.2014 на суму 1268 грн. 04 коп.;

- № 894 від 20.10.2014 на суму 81 грн. 29 коп.;

- № 897 від 20.10.2014 на суму 83 грн. 07 коп.;

- № 912 від 28.10.2014 на суму 666 грн.;

- № 1030 від 22.12.2014 на суму 1434 грн. 60 коп.;

- № 1031 від 22.12.2014 на суму 879 грн.;

- № 1033 від 22.12.2014 на суму 4460 грн. 16 коп.;

- № 1053 від 22.12.2014 на суму 1316 грн. 40 коп.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що випливає з положень ст. 611 Цивільного кодексу України.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з невиконанням належним чином взятих на себе зобовязань за укладеним 24.01.2014 між сторонами договором № 60/14-1РА позивачем за правилами ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3 % річних у розмірі 3290 грн. 47 коп.; 23241 грн. 84 коп. інфляційних втрат та 2738 грн. 81 коп.

Судом у системі «Законодавство» здійснено перевірку розрахунків, наданих позивачем (а.с.5-6) та враховуючи приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а також розяснення, які містяться у Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 господарський суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає 3029 грн. 63 коп. - 3 % річних; 2141 грн. 80 коп. інфляційних витрат та 2630 грн. 26 коп. пені.

Судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. покладаються на відповідача у справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацид» (код 37713861, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 30/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» (код 38385636, м. Харків, проспект Льва Ландау, 149, офіс 319) суму основного боргу 52605 грн. 24 коп. (пятдесят дві тисячі шістсот пять гривень 24 копійки); 3 % річних 3029 грн. 63 коп. (три тисячі двадцять девять гривень 63 копійки); інфляційні витрати 2141 грн. 80 коп. (дві тисячі сто сорок одна гривня 80 копійок); пеню 2630 грн. 26 коп. (дві тисячі шістсот тридцять гривень 26 копійок), витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 грн. ( одна тисяча шістсот гривень).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.03.2017.

Суддя О.В. Тацій