ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.2017р. Справа №905/1726/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Огороднік Д.М., Сажневої М.В.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Приватного акціонерного товариства Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат, м.Докучаєвськ Донецької області

про: стягнення 9112,12грн. основного боргу, 1147,34грн. пені, 7159,12грн. інфляційних втрат, 504,90грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.№14-88 від 18.04.2014р.,

від відповідача: не зявився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

17.01.2017р. з 14-54год. до 14-57год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат, м.Докучаєвськ Донецької області про стягнення 9112,12грн. основного боргу, 1147,34грн. пені, 7159,12грн. інфляційних втрат, 504,90грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: Договір купівлі-продажу природного газу №673/14-БО-6 від 06.12.2013р. та Додаткові угоди №1 від 28.01.2014р. та №2 від 30.04.2014р. до нього, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р. тощо.

До позову додає розрахунок сум основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань станом на 19.02.2016р. (т.1, а.с.8-9).

Протягом розгляду справи позивач надав:

1) з супровідним листом б/н від 19.07.2016р. копії банківських виписок (т.1, а.с.129-135);

2) з супровідним листом б/н від 17.01.2017р. акт звірки розрахунків за Договором №673/14-БО-6 за період 01.01.2014р. 31.12.2016р. (т.1, а.с.245-246).

Протягом розгляду справи відповідач надав:

1) клопотання б/н від 18.07.2016р. про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій до 100грн. (т.1, а.с.63-64, 124-127);

2) з клопотанням б/н від 18.07.2016р. копії акту звіряння розрахунків від 29.06.2016р., листів №1074 від 29.04.2014р. «Про зміну призначення платежу» і №271 від 01.07.2016р. «Про перенесення платежів за природний газ» та доказів настання для відповідача форс-мажорних обставин (т.1, а.с.65-70, 93-123);

3) з супровідним листом вх.№2109/18 від 18.07.2016р. скан-копію власного Статуту (т.1, а.с.72-91);

4) з супровідним листом вх.№2125/19 від 19.07.2016р. скан-копії інтернет-повідомлень про обстріли м.Докучаєвська та підприємства відповідача (т.1, а.с.136-139);

5) з клопотанням б/н від 25.07.2016р. копії актів звіряння розрахунків (т.1, а.с.143, 146-148, 151-155);

6) відзив б/н від 25.07.2016р., в якому проти позову заперечив (т.1, а.с.145, 149-150);

7) з клопотанням б/н від 27.09.2016р. зокрема, копії банківських виписок (т.1, а.с.171-193, 196-232).

06.06.2016р. судом зроблено Спеціальний витяг №21995008 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат (т.1, а.с.46-48). Зі Спеціального витягу вбачається, що позивача не виключено із вказаного Єдиного державного реєстру; місцезнаходженням відповідача є: 85740, Донецька область, м.Докучаєвськ, вул.Тельмана, 2.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 28.07.2016р. визначений склад колегії для розгляду справи №905/1726/16. Протягом розгляду справи склад суду змінювався. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.12.2016р. у звязку з перебуванням судді Філімонової О.Ю. у відпустці визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/1726/16: ОСОБА_2 головуючий суддя, судді Сажнева М.В., Огороднік Д.М.

Ухвалою суду від 30.11.2016р. за клопотанням відповідача вх.№3501/30 від 30.11.2016р. строк розгляду спору продовжувався на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.1, а.с.234-236).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат (Покупець, відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №673/14-БО-6 (далі Договір або Договір №673/14-БО-6, т.1, а.с.10-15).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець прийняти та оплатити цей природний газ на умовах Договору.

Згідно з п.1.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 28.01.2014р. (т.1, а.с.16) газ, що продається за Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Продавець передає Покупцеві з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. газ обсягом до 330000куб.м (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також Договором (п.7.1. Договору).

Відповідно до п.7.2. Договору у разі невиконання Покупцем умов п.6.1. цього Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Сторони домовились про те, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у пять років (п.9.3. Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11. Договору).

Додатковими угодами №1 від 28.01.2014р. та №2 від 30.04.2014р. до Договору сторони домовлялись про зміну ціни на газ (т.1, а.с.16, 17), а Додатковою угодою №1 також про зміну банківських реквізитів Продавця.

Договір і Додаткові угоди №1 та №2 до нього підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками.

З актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р. та 30.04.2014р. (т.1, а.с.18-21) вбачається, що відповідач прийняв від позивача у січні квітні 2014 року природний газ на підставі Договору в обсязі 194702куб.м на загальну суму 702175,51грн.: у січні 54470куб.м на суму 181970,76грн., у лютому 67211куб.м на суму 224535,29грн., у березні 46139куб.м на суму 154138,96грн. та у квітні 26882куб.м на суму 141530,50грн.

Акти підписані без зауважень і скріплені печатками Продавця, Покупця та Газорозподільної організації.

Отже, позивач свої зобовязання за Договором у січні квітні 2014 року виконав належним чином.

Позивач звернувся до господарського суду з даним позовом 12.05.2016р. (т.1, а.с.36).

У позовній заяві №14/2-476в від 06.04.2016р. з посиланням на розрахунок позовних вимог (т.1, а.с.3-5, 8-9) позивач стверджує, що поставлений на підставі Договору у січні та березні 2014 року природний газ був оплачений відповідачем повністю та завчасно; поставлений у лютому 2014 року газ оплачений повністю, але із простроченням; за поставлений у квітні 2014 року природний газ відповідач оплатив частково (в сумі 132418,38грн.), з огляду на що у нього існує заборгованість в розмірі 9112,12грн.

Відповідно до приписів п.6 ч1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та основними засадами зобовязальних правовідносин (у тому числі засадами виконання зобовязання) є справедливість, добросовісність та розумність.

З матеріалів справи вбачається (т.1, а.с.94-96, 197, 198), що між позивачем і відповідачем в один і той самий період (з січня 2014 року) крім Договору, на підставі якого заявлено позов, діяли ще два договори:

- №672/14-ТЕ-6 від 06.12.2013р. про купівлю-продаж природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (далі Договір №672/14-ТЕ-6),

- №2463/14-КП-6 від 28.01.2014р. про купівлю-продаж природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається іншими організаціями (далі Договір №2463/14-КП-6).

З Акту звіряння розрахунків від 29.06.2016р. (т.1, а.с.94), листа №1074 від 29.04.2014р. (т.1, а.с.95) та банківської виписки про рух коштів на рахунку відповідача за 21.03.2014р. (т.1, а.с.211-216) вбачається, що 21.03.2014р. виникла і станом на 31.05.2016р. продовжувала існувати переплата в сумі 10049,41грн. за договором №672/14-ТЕ-6, а за двома іншими договорами обліковувалась заборгованість, загальний розмір якої дорівнював сумі переплати (937,29грн. за Договором №2463/14-КП-6 та 9112,12грн. за Договором №673/14-БО-6). Обома сторонами в даному Акті звіряння підтверджено, що сальдо на користь позивача за трьома відображеними в Акті звіряння договорами дорівнює 00,00грн.

Листом №1074 від 29.04.2014р. «Про зміну призначення платежу» (т.1, а.с.95) відповідач повідомив позивача про те, що перерахований платіжним дорученням № від 21.03.2014р. (т.1, а.с.216) аванс за природний газ березня для виробництва теплової енергії населенню за Договором №672/14-ТЕ-6 в сумі 392818,91грн. «в призначенні платежу слід вважати: <…> сума 9112,13грн. оплачена за Договором №673/14-БО-6 за природний газ квітня 2014 року, сума 937,28грн. оплачена за Договором №2463/14-КП-6 за природний газ квітня 2014 року».

Доказів надіслання листа №1074 від 29.04.2014р. позивачу відповідачем не надано з посиланням на проведення в Донецькій області антитерористичної операції та знаходження підприємства відповідача на неконтрольованій українською владою території за лінією зіткнення. Суд визнає причину втрати відповідної інформації поважною та загальновідомою.

Водночас відповідач у відзиві стверджує (т.1, а.с.150), що йому відомий вхідний номер, присвоєний вказаному листу позивачем під час його отримання 30.04.2014р. а саме №2456/18-14.

Підписаний обома сторонами Акт звіряння розрахунків від 21.07.2016р. (т.1, а.с.197) свідчить, що будь-яких перешкод для врахування частини переплати за Договором №672/14-ТЕ-6 на Договір №673/14-БО-6 не було, і іншого позивачем не доведено.

ГПК України на позивача покладені такі обов'язки: обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.2 ст.4-3, ч.1 ст.33), обов'язок добросовісно користуватися процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи (ч.3 ст.22), а також обов'язок виконувати ухвали господарських судів (ч.1 ст.4-5). Наведене у відзиві твердження відповідача не спростоване позивачем шляхом надання до матеріалів справи копії документа, що має вх.№2456/18-14 від 30.04.2014р., та його оригіналу суду для огляду. Існування перешкод (форс-мажорних обставин тощо) для надання суду вказаного доказу позивачем також не доведене, будь-які письмові пояснення з приводу зазначеного у відзиві не надані.

Натомість позивач надав підписаний лише зі свого боку Акт звірки розрахунків за Договором №673/14-БО-6 за період 01.01.2014р. 31.12.2016р. як доказ врахування суми 9112,13грн. в якості оплати за Договором №673/14-БО-6 лише 02.07.2016р. на підставі листа відповідача №271 від 01.07.2016р. (т.1, а.с.96, 246).

Суд не приймає до уваги Акт звірки розрахунків за Договором №673/14-БО-6 за період 01.01.2014р. 31.12.2016р., оскільки з матеріалів справи вбачається, що обовязок здійснити зарахування переплати виник у позивача набагато раніше 30.04.2014р. (тобто до закінчення 14.05.2014р. строку для здійснення остаточного розрахунку за газ, отриманий у квітні 2014 року), і іншого позивачем не доведено. Суд також зауважує, що Акт звірки розрахунків за Договором №673/14-БО-6 за період 01.01.2014р. 31.12.2016р. не підписаний відповідачем, а зі складеного ним Акту звірки розрахунків від 23.06.2016р. (т.1, а.с.154) вбачається, що відповідач наполягає на тому, що зарахування суми переплати за Договором №672/14-ТЕ-6 на Договір №673/14-БО-6 мало відбутися у квітні 2014 року.

З урахуванням викладеного у задоволенні вимоги про стягнення 9112,12грн. заборгованості за поставлений у квітні 2014 року природний газ слід відмовити.

Предметом позову у даній справі є також вимоги про стягнення з відповідача:

- пені в загальній сумі 1147,34грн. за період 15. 21.03.2014р. за зобовязаннями лютого 2014 року та за період 15.05.2014р. 14.11.2014р. за зобовязаннями квітня 2014 року,

- інфляційних втрат в загальній сумі 7159,12грн. за період березень 2014 року за зобовязаннями лютого 2014 року та за період травень 2014 року січень 2016 року за зобовязаннями квітня 2014 року,

- 3% річних у загальному розмірі 504,90грн. за період 15. 21.03.2014р. за зобовязаннями лютого 2014 року та за період 15.05.2014р. 19.02.2016р. за зобовязаннями квітня 2014 року (т.1, а.с.8-9).

Частиною 3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730-VIII від 03.11.2016р. (далі Закон №1730-VIII від 03.11.2016р.; набрав чинності 30.11.2016р.), зокрема, встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

З огляду на передбачену п.1.2. Договору №673/14-БО-6 мету використання природного газу відповідачем (виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями), положення ч.3 ст.7 вказаного Закону поширюються на нарахування, що є предметом даного спору. З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що на момент набрання чинності Законом №1730-VIII від 03.11.2016р. заборгованість за газ за Договором №673/14-БО-6 була погашена.

Оскільки щодо заявлених до стягнення у даній справі сум пені, річних та інфляційних існує судовий спір, вони не можуть вважатися нарахованими у розумінні ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII від 03.11.2016р., а отже, до них не може бути застосована процедура списання. Для сум неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, які не вважаються нарахованими на дату набрання чинності Законом, ним фактично встановлено заборону на проведення нарахування.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами) припинення провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (підп.4.2. п.4); господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань (абз.1 підп.4.4. п.4).

Суд вважає, що введення під час розгляду спору законодавчої заборони на нарахування заявлених у позові сум не свідчить про відсутність (припинення існування) предмету спору, оскільки не припиняє автоматично існування нарахувань в бухгалтерському обліку позивача і не позбавляє позивача права [на здійснення нарахувань] як такого, а лише не дозволяє за певних умов таке право реалізувати.

Отже, обставини, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи, у даному випадку відсутні. А викладена усно в судовому засіданні позиція позивача, згідно з якою він заперечує факт розповсюдження приписів Закону №1730-VIII від 03.11.2016р. на спірні правовідносини і наполягає на задоволенні позову (див. протокол с/з від 17.01.2017р. т.2, а.с.1), не дозволяє стверджувати про те, що між сторонами у зв'язку з прийняттям Закону №1730-VIII від 03.11.2016р. не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача 1147,34грн. пені, 7159,12грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 504,90грн. слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 ГПК України.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.3, 509 Цивільного кодексу України; ст.7 (ч.3) Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730-19 від 03.11.2016р.; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 4-5, 4-6, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ до Приватного акціонерного товариства Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат, м.Докучаєвськ Донецької області про стягнення 9112,12грн. основного боргу, 1147,34грн. пені, 7159,12грн. інфляційних втрат, 504,90грн. 3% річних відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.01.2017р. оголошено та підписано вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2017р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя М.В. Сажнева

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам