ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.2017 Справа № 904/515/17

За позовом: Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до житлово-будівельного кооперативу "Гірник", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 39 984,66 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №6 від 04 січня 2017 року, юрисконсульт

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Гірник" заборгованість у розмірі 39 984,66 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 37 521,42 грн.;

- 3 % річних у розмірі 418,31 грн.;

- втрати від інфляції у розмірі 2 044,93грн;

- пеня у розмірі 4 011,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації № 664 від 28 серпня 2002 року в частині своєчасної оплати за надані (спожиті) послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2016 по 01.12.2016.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.03.2016 по 14.12.2016 у сумі 418,31грн. та інфляційні збитки у сумі 2 044,93 грн. за період з березня 2016 року по листопад 2016 року. Також позивачем нарахована пеня за період прострочки виконання зобовязання з 08.03.2016 по 14.12.2016 у сумі 4 011,82грн. при цьому позивач посилається на положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань".

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №648 міститься в матеріалах справи).

28 лютого 2017 року до господарського суду надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу "Гірник", у якій відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі уповноваженого представника.

Ухвалою господарського суду від 19.01.2017 порушено провадження у справі №904/515/17, розгляд справи призначено на 08.02.2017. Ухвалою господарського суду від 08.02.2017 розгляд справи відкладено на 28.02.2017, з 28.02.2017 на 16.03.2017.

У судовому засіданні 16.03.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі Кривбасводоканал) та Житлово-будівельним кооперативом "Гірник" (абонент) укладений договір №664 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - Договір), відповідно до умов якого (п.1.1.) Кривбасводоканал зобовязується забезпечити питною водою, а Абонент прийняти та оплатити питну воду орієнтовно в обємі 6 600 м.куб./рік, 550м.куб/міс, яка відповідає Держстандарту 2874-82 "Вода питна", а також приймає від нього стічні води в обємі 6 600 м.куб./рік, 550м.куб/міс.

Облік використаної води визначається за показниками повірених водолічильників, встановлених за рахунок Абонента та узгоджених з Кривбасводоканалом. При відсутності приладів обліку, відпуск води здійснюється за діючими нормами водоспоживання, затвердженими органами державної виконавчої влади або за контрольними замірами (п.п.3.1, 3.2. договору).

Згідно п.4.1. договору розрахунки за воду і стоки здійснюються грошовими коштами і підлягають оплаті абонентом у триденний термін після отримання платіжних доручень.

Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення в період дії договору затверджені рішенням Криворізького виконкому від 01.06.2000 № 379 і можуть бути змінені відповідно до діючого законодавства України. Тарифи на момент укладення договору складають за 1м3 з ПДВ для населення: вода питна - 0,40 грн., стоки - 0,26 грн. (п. 4.4 договору).

Пунктом 4.5 договору визначено, що у разі затвердження нових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення Кривбасводоканал письмово повідомляє абонента згідно діючого законодавства без додаткового узгодження розмірів та терміну введення нових тарифів.

Договір укладається строком до 31 грудня 2002 року в частині надання послуг і вступає в силу з 28 серпня 2002 року, а в частині проведення розрахунків за послуги до повного здійснення розрахунків (п.8.1. Договору).

На виконання умов Договору позивач з лютого 2016 року по 01 грудня 2016 року надав відповідачу послуги з водопостачання на суму 45 821,42грн., що підтверджується актами забору води, підписаними сторонами за лютий-жовтень 2016 року, які є первинними документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій та є підставою для бухгалтерського обліку.

На оплату наданих послуг Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" виставив Житлово-будівельному кооперативу "Гірник" наступні рахунки:

за лютий 2016 року: №430 та №647 від 29.02.2016 на суму 799,26грн. та 807,84грн., а всього на суму 1 596,10грн., рахунки отримані відповідачем 02.03.2016, строк оплати, з урахуванням пункту 4.1. договору є таким, що настав 05.03.2016;

за березень 2016 року: №862 та №1082 від 30.03.2016 на суму 815,3грн. та 835,56грн., а всього на суму 1 650,86грн., рахунки отримані 31.03.2016, строк оплати настав 03.04.2016,

за квітень 2016 року: №1300 та №1523 від 29.04.2016 на суму 799,85грн. та 819,72грн., а всього 1 619,57грн., рахунки отримані 03.05.2016, строк оплати настав 06.05.2016,

за травень 2016 року: №1751 та №1973 від 31.05.2016 на суму 668,47грн. та 685,08грн., а всього на суму 1 353,55грн., рахунки отримані 01.06.2016, строк оплати настав 04.06.2016,

за червень 2016 року: №2190 та №2419 від 30.06.2016 на суму 10672,37грн. та 10937,52грн., а всього на суму 21 609,89грн., рахунки отримані 02.07.2016. строк оплати настав 05.07.2016,

за липень 2016 року: №2641 та №2874 від 29.07.2016 на суму 730,3грн. та 748,44грн., а всього на суму 1 478,74грн., рахунки отримані 01.08.2016, строк оплати настав 04.08.2016,

за серпень 2016 року: №3094 та №3343 від 31.08.2016 на суму 2706,34грн. та 2 921,28грн., а всього на суму 5 627,62грн., рахунки отримані 01.09.2016, строк оплати настав 04.09.2016,

за вересень 2016 року: №3750/06/1н від 29.09.2016 на суму 4 434,67грн., рахунок отримано 04.10.2016, строк оплати настав 07.10.2016,

за жовтень 2016 року: №8457/06/1н від 31.10.2016 на суму 3 225,21грн., рахунок отримано 10.11.2016, строк оплати настав 13.11.2016,

за листопад 2016 року: №10769/06/1н від 25.11.2016 на суму 3 225,21грн., рахунок отримано 08.12.2016, строк оплати настав 11.12.2016.

рахунки виставлені на оплату заборгованості на суму 45 821,42грн.

Житлово-будівельний кооператив "гірник" частково розрахувався за надані послуги з водопостачання, сплатив 8 300,00грн. згідно платіжних доручень від 21.07.2016 на суму 3 300,00грн. та від 29.08.2016 року на суму 5 000,00грн.

Залишок несплаченої суми становить 37 521,42грн. (45 821,42грн.- 8 300,00грн.).

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг з централізованого питного водопостачання за період з лютого 2016 року по листопад 2016 року включно, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що споживачі питної води зобовязані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Обовязок абонента (відповідача) своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення передбачено абзацом 2 частини першої статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та пунктом 4.1. договору.

У встановлений п.4.1. договору строк відповідач свої зобовязання з оплати наданих йому позивачем послуг з водопостачання у повному обсягу не виконав, заборгованість у сумі 37 521,42грн. не сплатив, доводи позивача щодо наявності боргу у наведеній сумі у встановленому порядку не спростував, позовні вимоги визнав повністю, про що подав до господарського суду відповідну заяву.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 37 521,42грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

При цьому відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п.4.9 договору, яким передбачено обовязок абонента при несвоєчасній сплаті суми боргу за договором сплатити заборгованість з урахуванням 0,5% від суми простроченого платежу за кожен прострочений день.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату наданих послуг нарахована ним у сумі 4 011,82 грн. за загальний період прострочки з 08.03.2016 по 14.12.2016.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені порушень умов договору та положень чинного законодавства щодо порядку та строків нарахування пені господарським судом не встановлено.

Отже, вимога про стягнення пені заявлена правомірно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач просить стягнути три відсотки річних у сумі 418,31грн. за прострочку оплати наданих послуг за період з 08.03.2016 по 14.12.2016 та втрати від інфляції у сумі 2 044,93грн. за період з березня 2016 року по листопад 2016 року включно.

Відповідно до приписів п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Господарський суд здійснив перевірку розрахунку в частині втрат від інфляції та 3% річних та дійшов висновку, що його виконано у відповідності до вимог чинного законодавства та рекомендацій, викладених у постанові пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

Оскільки прострочення виконання зобовязання має місце є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних у сумі 418,31грн. за прострочку оплати наданих послуг та втрати від інфляції у сумі 2 044,93грн. за загальний період з 08.03.2016 по 14.12.2016.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 39 984,66 грн., з яких: основна заборгованість - 37 521,42 грн.; три відсотки річних - 418,31 грн.; втрати від інфляції - 2 044,93грн.; пеня у сумі 4 011,82 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, господарський суд враховує наступне.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним (п.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні із позовом до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 756,00грн. згідно платіжного доручення №1312 від 09.09.2016 на суму 1 378,00грн. та №1313 від 09.09.2016 на суму 1 378,00грн.

Отже, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір". Поверненню з державного бюджету підлягає зайво сплачена сума 1 156,00грн., оскільки за позовною заявою про стягнення суми 39 984,66грн. сплаті підлягає судовий збір у сумі 1 600,00грн. (2 756,00грн. 1600,00грн.).

Разом з тим, оскільки позивачем не подано клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору, питання повернення зайво сплаченої суми не вирішується судом. Однак це не позбавляє позивача права звернутися з відповідним клопотання до суду після розгляду справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1 600,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу "Гірник" (50047, м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Карбишева, буд.14, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а, ) заборгованість у сумі 37 521,42 грн., три відсотки річних у сумі 418,31 грн., втрати від інфляції у сумі 2 044,93грн., пеня у сумі 4 011,82 грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 600,00грн., про видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 17.03.2017