ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

20.03.2017р. Справа № 917/127/17
Суддя Семчук О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор", вул. Курська, 18, м. Суми, 40020

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", вул. Будька, 47, м. Гадяч, 37300

про стягнення 1592280,14 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №254 від 20.09.2016 року);

ОСОБА_2 (довіреність від 01.03.2017р.)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 9 від 01.04.2016р.)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фавор" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" про стягнення 1 592 280,14 грн., в тому числі 1 568 177,47 грн. основного боргу, 19 849,26 грн. пені та 4253,41 грн. річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.01.2017р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.02.2017р.

02.02.2017 року на адресу суду від позивача надійшов лист № 45 від 31.01.2017р. (вх. №1560), в якому останній зазначив, що в провадженні господарського суду Полтавської області немає справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, та немає рішення з такого спору. Надані витяги державного реєстратора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача та відповідача станом на 31.01.2017р.

07.02.2017р. до суду від відповідача надійшло клопотання № 07/02-2 від 07.02.2017 року (вх. № 1762) про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив вказане клопотання та ухвалою від 07.02.2013р. відклав розгляд справи на 02.03.2017р.

27.02.2017р. від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що в розрахунках сторін наявні суттєві розбіжності, у тому числі за сумою основного боргу. Відповідач вважає, що для здійснення правильного розрахунку основного боргу, встановлення факту документального підтвердження їх розміру, а також розміру нарахованої пені та 3% річних, необхідні спеціальні знання, якими володіє експерт. В зв'язку з цим посилаючись на ст. 41 Господарського процесуального кодексу України відповідач просить суд призначити у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_4 та зупинити провадження у справі № 917/127/17 на час проведення експертизи і надання висновку за її результатами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд у судовому засіданні 02.03.2017р. відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі мотивуючи це наступним:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

В даному випадку перевірка правильності розрахунку основного боргу, пені та 3% річних не потребує спеціальних знань та може бути проведена судом. Отже, відсутні підстави для призначення судової економічної експертизи та для зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 02.03.2017р. була оголошена перерва до 20.03.2017р. (11 год. 00 хв.).

14.03.2017р. від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 20.03.2017р. від представника відповідача надійшло клопотання, у якому він посилаючись на те, що відповідач не отримав останню заяву позивача, просить продовжити строк розгляду спору на 15 днів, відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Вказане клопотання представника відповідача не суперечить чинному законодавству, зокрема, ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне продовжити строк вирішення спору та відкласти розгляд справи.

Керуючись ч. 3 ст. 69, п.п. 1, 2, 3 ст. 77, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору на 15 днів.

2. Відкласти розгляд справи на 06.04.2017р. об 11 год. 45 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, Зигіна,1.

3. Зобов'язати відповідача до 30.03.2017р. надати суду відзив на позов із врахування клопотання позивача № 61 від 07.03.2017р. у порядку ст. 59 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини, викладені у ньому (належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи) та докази завчасного направлення цих документів позивачу; у разі повної чи часткової сплати стягуваної за позовом суми надати належні докази оплати.

4. Зобов'язати сторін направити в судове засідання своїх повноважених представників.

5. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя О.С. Семчук