ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 р. Справа № 909/196/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н.Б.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1- начальник управління по роботі з персоналом, юридичних та договірних питань (довіреність №62 від 10.03.2017),

від відповідача: ОСОБА_2- представник (довіреність №2-516 від 28.12.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (вул. Артема, 26-В, м. Київ, 04053)

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (Кловський узвіз, буд. 9/1, Печерський район, м. Київ, 01021; вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ, 76018)

про стягнення грошових коштів в розмірі 508480,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016 між АТ "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (позивач, позичкодавець) та ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (відповідач, користувач) укладено договір позички (далі договір), в зв'язку з порушенням умов якого АТ "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" про стягнення грошових коштів в розмірі 508480,44грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позички, в частині неповернення об'єкта позички у встановлений договором строк, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 508480,44грн.

Ухвалою суду від 14.02.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.03.2017.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, подав суду, для долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали від 14.02.2017, витребувані документи. Судом оглянуто та долучено подані документи до матеріалів справи.

Представник відповідача в засіданні суду щодо факту отримання об'єкту позички не заперечив, свої доводи виклав у відзиві на позовну заяву, який подав в судовому засіданні. У відзиві відповідачем зазначено, що сума відшкодування, що є предметом договору позички від 29.08.2016 року, не була передбачена Філією по фінансовому плануванню витрат на 2016 рік, дану суму буде включено до витрат фінансового плану на 2017 рік та передано для погодження в ПАТ "Укртрансгаз", а після погодження фінансового плану, претензійна сума буде перерахована на рахунок АТ "Газтранзит".

Розглянувши матеріали справи, дослідивши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення сторін суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

у відповідності до п. 1.1. договору позичкодавець зобов'язався передати користувачу у безоплатне користування на строк, що обумовлений договором наступні речі: (надалі об'єкти позички) відвід гнутий ОГ 30 градусів 1220 (16,5 К60)-7,5-0,75 DN-2300-УХЛ ТУ 1468-002- в кількості двох штук та трубу 1220х16,5 К56 09Г2ФБ в заводській ізоляції в кількості 10,24 погонних метрів, а користувач зобов'язався повернути позичкодавцю об'єкт позички в строк та на умовах цього договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Отже, між сторонами виникли зобов'язальні відносини.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При укладенні даного договору сторони погодили всі його істотні умови.

Згідно з ч. ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання д

Відповідно до п.3.2 договору об'єкт позички вважається переданим позичкодавцем користувачу з моменту підписання акта приймання-передачі об'єкта позички уповноваженими представниками сторін та скріплення цього акта їх печатками.

Факт передачі користувачу об'єктів позички, згідно договору, підтверджується поданим в судовому засіданні представником позивача копією акту прийому - передачі , підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим їх печатками.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виконання умов договору позивачем в частині передачі обєкта позички.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом п. 4.1 договору встановлено строк, на який надається об'єкт позички - до 01.11.2016.

При настанні дати вказаної в п.4.1 цього договору, користувач зобов'язався протягом двох календарних днів повернути позичкодавцю об'єкт позички в такому самому стані, в якому він перебував на момент його передачі користувачу, з урахуванням його природного зносу (п.5.1 договору).

Об'єкт позички вважається поверненим позичкодавцю користувачем з моменту підписання акта приймання-передачі об'єкта позички уповноваженими представниками сторін та скріплення цього акта їх печатками (п.5.2 договору).

В порушення договірних зобов'язань відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та не повернув позичкодавцеві об'єкт позички.

Пунктом 2.4.2 договору встановлено, що у разі неповернення об'єкта позички у строк, позичкодавець має право вимагати відшкодування його балансової вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано до позовної заяви відомість основних засобів, переданих у безоплатне користування згідно договору позички від 29.08.16 р. №б/н. Згідно поданої відомості балансова вартість відводу гнутого ОГ 30 градусів 1220 (16,5 К60)-7,5-0,75 DN-2300-УХЛ ТУ 1468-002- в кількості двох штук складає 476240,00 грн., а балансова вартість труби 1220х16,5 К56 09Г2ФБ в заводській ізоляції в кількості 10,24 погонних метрів складає 32240,44 грн. Відтак загальна балансова вартість об'єктів позички становить 508480,44 грн. Інвентаризаційний опис здійснено станом 01.11.2016.

Таким чином, в результаті порушення договірних зобов'язань відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 508480,44 грн., в зв'язку з чим позивачем надіслано на адресу відповідача претензію з вимогою погасити борг. На дану претензію відповідачем надано відповідь, в якій останнім зазначено, що оскільки дана сума відшкодування не була передбачена Філією по фінансовому плануванню витрат на 2016 рік, то після затвердження фінансового плану на 2017 рік філія УМГ "Прикарпаттрансгаз" повідомить про можливість та терміни погашення претензійної суми.

При цьому, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти факту отримання об'єкта позички за договором та не заперечує проти існування заборгованості перед відповідачем. Крім того, зазначив, що після погодження фінансового плану на 2017 рік, претензійна сума буде перерахована на рахунок позивача.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, відсутність коштів у відповідача на вищезазначені цілі не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено існування боргу в розмірі 508480,44 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (Кловський узвіз, буд. 9/1, Печерський район, м. Київ, 01021; вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ, 76018, код 30019801) на користь приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (вул. Артема, 26-В, м. Київ, 04053, код 25273549) грошові кошти в розмірі 508480,44грн. (п'ятсот вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень сорок чотири копійки) та судовий збір в розмірі 7627,20 грн. (сім тисяч шістсот двадцять сім гривень двадцять копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повний текст складено 17.03.2017.