КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа№ 910/21443/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Яковлєва М.Л.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Крук Р.Р.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "РАСЛ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2016р. у справі №910/21443/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "РАСЛ"

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації)

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про визнання недійсним договору №338 від 10.10.2011р. пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.12.2016р. у справі №910/21443/16 в задоволення позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване тим, що оспорюваний договір відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, дійсність зазначеного договору також підтверджується певними діями сторін щодо сплати пайового внеску, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2016р., прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд неправильно застосував норми матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Також Позивач, посилаючись на положення про Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначив, що спірний договір підписаний особою, яка не мала для цього достатньо повноважень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 28.02.2017р.

28.02.2017р. Відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у даному відзиві.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

07.09.2011р. Позивач отримав Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням нежитлового будинку під адмінбудинок по вул. Кропивницького, 12-Б в Печерському районі м. Києва №КВ 1. Зазначені обставини Сторонами не заперечуються.

10.10.2011р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №338 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Відповідно до п.1.1 договору предметом останнього є сплата Позивачем пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (пайовий внесок), у зв'язку з реконструкцією з розширенням нежилого будинку під адміністративний будинок загальною площею 1657,91 кв. м по вул. Кропивницького, 12-Б у Печерському районі м. Києва.

Згідно з п.1.3 договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунком від 03.10.2011р. становить 1396,23 тис. грн. Даний розрахунок є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору Позивач зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 1396,23 тис. грн на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно з п.2.2 договору Відповідач за умови належного виконання Позивачем своїх обов'язків, що випливають з цього договору, та отримання під час розробки проектно-кошторисної документації та виконання будівельних робіт вимог чинного законодавства, зобов'язане в порядку, визначеному цим договором, видати Позивачу довідку про виконання вимог пайової участі.

Відповідно до п.3.1 договору Позивач сплачує пайовий внесок у сумі, вказаній у п.2.1 цього договору, у термін з жовтня 2011 року по лютий 2013 року включно, рівними частинами щомісячно, але не пізніше 28-го числа кожного місяця на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Відповідно до п.3.10 договору сума платежу на момент здійснення оплати коригується на індекс інфляції від дати розрахунку суми пайового внеску, визначеного в п.2.1 цього договору, і до моменту його фактичного виконання.

Відповідно до п.10.2 договору проекти додаткових угод готує Відповідач та надсилає Позивачу листом у двох примірниках, підписаних начальником Відповідача або уповноваженою ним особою без відбитку печатки.

Згідно з п.7.1 договору останній набирає чинності з моменту реєстрації в Головному управлінні економіки та інвестицій. Порядок припинення договору визначено п.7.2, 7.3 договору.

Вказаний договір підписано представниками сторін: з боку Позивача - директором Щепаловим В., з боку Відповідача - начальником управління з питань пайової участі Мельник Н., та скріплено їх печатками.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 5.41 положення про Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2003р. №2470 (чинного на момент підписання договору пайової участі) Головне управління здійснює підготовку розрахунків розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників), укладає договори на пайову участь підприємств, організацій та установ у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, незалежно від їх форми власності, відповідно до рішень Київради здійснює фінансові операції із одержання пайових коштів та їх використання на фінансування капітальних вкладень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за погодженням з постійною комісією Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку і згідно з Нормативами для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва та порядком залучення і використання пайових коштів.

Відповідно до пп.1 п.9 положення начальник Головного управління, зокрема, здійснює керівництво діяльністю Головного управління, без доручення діє від імені Головного управління, укладає та підписує інвестиційні та інші договори, де стороною виступає Головне управління.

Згідно з пп.2 п.9 положення начальник Головного управління видає в межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання.

Як вірно встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 10.10.2011р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №338 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, який підписано з боку Відповідача начальником управління з питань пайової участі Мельник Н.

23.12.2010р. начальником Головного управління економіки та інвестицій був виданий наказ №67 про надання повноважень начальнику управління з питань пайової участі Мельник Наталії Олегівни щодо підписання договорів пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва від імені Головного управління економіки та інвестицій. Копія зазначеного наказу міститься в матеріалах справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що начальник Головного управління економіки та інвестицій, видавши на підставі пп.2 п.9 положення наказ №67 від 23.12.2010р., уповноважив начальника управління з питань пайової участі Мельник Наталію Олегівну на підписання договорів пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, тому Мельник Наталія Олегівна мала право для підписання договору з питань пайової участі.

Вказані обставини також встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2016р. у справі №910/5068/16, залишеним без змін постановою від 19.09.2016р. Київського апеляційного господарського суду та постановою від 21.11.2016р. Вищого господарського суду України.

Також в рішенні Господарського суду міста Києва від 18.05.2016р. у справі №910/5068/16 встановлено, що з моменту укладання договору сторони виконували положення спірного договору, зокрема Відповідачем вносились кошти на сплату пайового внеску.

Обставини встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 18.05.2016р. у справі №910/5068/16 не підлягають доведенню в силу ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що оспорюваний договір відповідає вимогам чинного законодавства, дійсність останнього також підтверджується певними діями Відповідача щодо сплати пайового внеску, у зв'язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, твердження Позивача стосовно того, що спірний договір підписаний особою, яка не мала для цього достатньо повноважень підлягають спростуванню.

В апеляційній скарзі Позивач також стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент укладення спірного договору наказ №67 від 23.12.2010р. був чинний, з приводу чого апеляційний суд звертає увагу на те, що 16.01.2013р. директором Відповідача видано наказ №8 від 16.01.2013р. про надання права підпису документів, у п.2 якого зазначено щодо втрати чинності наказом №67 від 23.12.2010р.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що наказ №67 від 23.12.2010р. втратив чинність лише 16.01.2013р., а тому діяв на момент підписання спірного договору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи положення чинного законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для визнання спірного договору недійсним, у зв'язку з чим у позовних вимогах обґрунтовано було відмовлено.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "РАСЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2016р. у справі №910/21443/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2016р. у справі №910/21443/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді М.Л. Яковлєв

Г.В. Корсакова