ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Справа № 910/5733/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяЯценко О.В.
СуддіБакуліна С.В., Поляк О.І.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.12.2016
у справі№ 910/5733/16
Господарського судуміста Києва
за позовомAPV Logistics Sp.z.o.o.
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Олія-Транс", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМАГРОКОМ", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський олійно-жировий комбінат"
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк"
про стягнення коштів

в засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився
- відповідача 1:не з'явився
- відповідача 2:не з'явився
- відповідача 3:не з'явився
- 3-тя особа:Награбовський О.В. Савченко О.О. Земляна І.О.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016р. APV Logistics Sp.z.o.o. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІЯ-ТРАНС" (відповідача-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМАГРОКОМ" (відповідача-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський олійно-жировий комбінат" (відповідача-3) про стягнення 263 980,62 Євро, 47 925,69 доларів США.

Позовні вимоги до відповідача-1 мотивовані порушенням останнім взятих на себе зобов'язань щодо поставки товару за контрактом поставки №NRD200514 від 20.05.2014р., які виконані частково. Сторони контракту дійшли згоди, що контракт діє до 26.02.2016р., а попередня оплата, на яку не поставлений товар має бути повернута позивачу в строк до 26.02.2016р. в розмірі, встановленому додатковою угодою №4 від 31.12.2014р., додатковою угодою №5 від 19.02.2016р.).

Вимоги до відповідачів - 2 та - 3 ґрунтуються відповідно на договорах поруки № 200514/1-SA від 20.05.2014р. та № 200514/2-SA від 20.05.2014р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2016р. (суддя Ковтун С.А.) позов задоволено.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІЯ-ТРАНС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМАГРОКОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський олійно-жировий комбінат" на користь APV Logistics Sp.z.o.o. 263 980,62 Євро, 47 925,59 доларів США.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІЯ-ТРАНС" на користь APV Logistics Sp.z.o.o. 134 963,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 р. (судді: Скрипка І.М., Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2016р. залишено без зміни.

Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального, справу передати на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

Заявник доводить, що суд апеляційної інстанції порушив ст.ст. 33, 34, 41, 43 ГПК України, оскільки не надано оцінку доказам та не досліджено обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема суд досліджував копії міжнародно-транспортних накладних та банківські виписки, що складені іноземною мовою та не були переведені на державну мову із нотаріальним завіренням перекладу; відповідачем 1 здійснено поставку товару позивачу на суму, що перерахована позивачем на рахунок відповідача 1 з огляду на що позовні вимоги безпідставні та не підлягали задоволенню; суд не надав належної оцінки правомірності дій позивача, оскільки документи складені іноземною мовою, тому суд мав з врахуванням необхідності експертизи надати оцінку документальній обґрунтованості вимог позову; посилається на обставини порушення господарським судом м. Києва справи № 910/28843/15 про банкрутство відповідача 2, наданням оцінки доказів, що міститься у згаданій справі та надані скаржником щодо відсутності обліку заборгованості що є предметом даного спору у фінансовій документації відповідача2; договір поруки, на підставі якого заявлено вимоги позову укладено за два місяці до укладення кредитного договору, про що відповідач 2 не повідомив скаржника як у день його укладення так і після; не враховано клопотання про призначення судової експертизи, якою можна встановити факт виконання умов контракту.

Скаржник доводить порушення норм ст.ст. 83, 203, 215 ЦК України щодо наведених ним обставин відмінності підписів представника позивача у контракті та у договорі поруки, що дає можливість припускати ознаки фіктивності договорів, укладених з позивачем, або не підписання таких договорів; доводить необхідність експертизи для встановлення факту підробки договору поруки.

Ухвалою від 31.01.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Яценко О.В., суддів - Бакуліної С.В., Поляк О.І. касаційна скарга публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.02.2017.

Ухвалою від 28.02.2017 перегляд судового рішення за касаційною скаргою відкладено на 09.03.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2014р. між APV Logistics Sp.z о.о. (юридична особа за законодавством Республіки Польща) (покупець) та Товариство обмеженою відповідальністю "ОЛІЯ-ТРАНС" (продавець) уклали контракт поставки № NRD200514 (далі - Контракт), відповідно до п.1.1. якого продавець продає, а покупець купує олію соняшникову рафіновану, виморожену, дезодоровану, марки "П" (код товару по ТНЗЕД 151299010) наливом, українського походження (далі - товар).

Відповідно до п. 5.2. Контракту (в редакції додаткової угоди №2 від 28.10.2014р.) покупець має право оплатити товар (партію товару) на підставі даного Контракту шляхом попередньої оплати.

Пунктом 5.1. Контракту (в редакції додаткової угоди №2 від 28.10.2014р.) встановлено, що оплата за товар проводиться в Євро банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунка-фактури (інвойсу) отриманого від продавця, шляхом 100% оплати та документів, передбачених пунктом 4.8. Контракту (товарно-транспортна накладна міжнародного зразку (СМR), рахунок-фактура, сертифікат відповідності, протокол сертифікаційних випробувань, висновок санітарно-епідеміологічної експертизи, посвідчення якості, сертифікат походження, документи необхідні для митного очищення товару на території Європейського союзу).

Строк поставки товару до 31.12.2014р. (п. 4.3. Контракту).

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "ОЛІЯ-ТРАНС" за Контрактом № NRD200514 від 20.05.2014р. між позивачем та ТОВ "ЕКСІМАГРОКОМ" (відповідачем-2) укладено договір поруки № 200514/1-SA від 20.05.2014р., між позивачем та ТОВ "Нововолинський олійно-жировий комбінат" (відповідачем-3) також укладено договір поруки № 200514/2-SA від 20.05.2014р.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником будь-яких грошових зобов'язань за контрактом поставки, в тому числі, але не обмежуючись, зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій, штрафів, неустойок, повернення попередньої оплати, тощо.

Поручитель відповідає перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань. У разі порушення боржником зобов'язання за Контрактом боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п. 1.2 договорів).

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту позивачем перераховано на рахунок відповідача-1 попередню оплату в розмірі 67 925,69 Доларів США та 685892,00 Євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по руху коштів за банківськими рахунками.

У свою чергу, відповідач-1 в строк до 31.12.2014р. на виконання умов контракту поставив товар лише на 413 904,37 Євро.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 1 додаткової угоди № 4 від 31.12.2014р. до Контракту позивач та відповідач-1 погодили, що у зв'язку з економічною недоцільністю продовжувати подальшу закупівлю товару згідно контракту № NRD200514 від 20.05.2014р., ТОВ "ОЛІЯ-ТРАНС" зобов'язується повернути попередню оплату в розмірі 283 980, 62 Євро та 67 925,69 доларів США не пізніше 31.12.2016р.

Додатковою угодою №5 від 19.02.2016р. до контракту № NRD200514 від 20.05.2014р. сторони досягли згоди, що в строк до 26.02.2016р. відповідач-1 поверне позивачеві попередню оплату в розмірі 263 980,62 Євро і 47 925,69 доларів США, та погодили внесення змін до п.10.1 контракту щодо строку його дії до 26.02.2016р.

Додаткова угода №5 від 19.02.2016р. до контракту № NRD200514 від 20.05.2014р. підписана уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов додаткової угоди №5 від 19.02.2016р. Відповідач-1 в строк до 26.02.2016р. попередню оплату в розмірі 263 980,62 Євро і 47 925,69 доларів США не повернув, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно з приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Факт наявності боргу у відповідача-1 перед позивачем в сумі 263 980,62 Євро і 47 925,69 доларів США належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем-1 не спростований.

На момент звернення з позовом до суду строк виконання відповідачем-1 зобов'язання з повернення коштів настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Як випливає зі змісту ст. 553 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Договір поруки не передбачає виникнення або, навпаки, припинення будь-яких прав та обов'язків боржника. Він зазвичай лише здійснює підготовчі дії до укладення договору поруки, підшукуючи поручителя і одержуючи його згоду.

Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Частиною 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договори поруки № 200514/1-SA від 20.05.2014р. та № 200514/2-SA від 20.05.2014р., укладені позивачем з відповідачами 2 та 3 є чинними, у встановленому законом порядку не визнані недійсними, строк виконання відповідачем-1 свого зобов'язання з повернення коштів за контрактом (з урахуванням умов додаткової угоди №5 від 19.02.2016р.) настав, отже відповідачі 2 та 3, як поручителі за вказаними договорами поруки, відповідно до п.1.1 договорів, несуть солідарну відповідальність разом з боржником (відповідачем-1) перед позивачем в повному обсязі.

З огляду на викладене, слід погодитися з висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 263 980,62 Євро і 47 925,69 доларів США попередньої оплати згідно контракту № NRD200514 від 20.05.2014р.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скарги, що спрямовані на спростування висновків суду про неналежне виконання зобов'язання за контрактом, зводяться до вимог встановлення обставин та їх доведення на підставі іншої оцінки доказів, яким суди першої та апеляційної інстанції надавали оцінку, переоцінка яких виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції; в даному випадку, суди встановили обставини неналежного виконання зобов'язань за контрактом на підставі оцінки, зокрема наданих у справу ксерокопій міжнародних товарно-транспортних накладних, які містять зрозумілі відомості про дати, предмет поставки та його кількість, відповідні графи цих накладних дублюються двома мовами (в тому числі українською) і необхідність їх перекладу відсутня; докази, що свідчать про обставини руху грошових коштів між учасниками спірних правовідносин, яким скаржник не виступає, оцінені судом і не можуть бути поставлені під сумнів лише з тих підстав, що не перекладені на державну мову, якщо із їх змісту відомості щодо грошових сум є зрозумілими.

Щодо необхідності проведення судової експертизи для встановлення обставин виконання умов контракту, суд відповідні доводи відхиляє, оскільки відповідні обставини встановлені на підставі оцінки доказів виконання поставки товару та руху грошових коштів в межах виконання контракту, і спеціальних знань для встановлення цих обставин непотрібно.

Інші доводи скарги не мають значення для предмету доказування даного спору, зводяться до вимог встановлення інших обставин справи як то недійсності договору поруки, оцінка обставин в межах провадження у справі про банкрутство, є намаганнями заперечити висновки суду на підставі цих обставин та оцінки доказів на їх підтвердження, що виходить за межі касаційного перегляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи наведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для висновку про неправильне застосування судами норм права, тому оскаржувані постанова апеляційного господарського суду та рішення підлягають залишенню без зміни, а в задоволенні скарги суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 у справі № 910/5733/16 Господарського суду міста Києва залишити без зміни.

Головуючий суддя О.В. Яценко

СуддіС.В. Бакуліна

О.І. Поляк