УХВАЛА

13.03.2017Справа № 905/7853/13

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

про визнання дій (бездіяльності) Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві незаконними, зобов'язання вчинити певні дії

за участю Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР"

про стягнення 1 879 012, 33грн.

представники

від скаржника: не з'явився

від боржник: не з'явився

від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла скарга від Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" (далі - ПАТ "Алчевський меткомбінат") про визнання незаконними дій (бездіяльності) Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Печерський РВ ДВС м. Київ ), зобов'язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що державний виконавець передчасно закінчив виконавчі дії за виконавчим провадженням ВП № 51212170 та повернув стягувачу судовий наказ без виконання у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення. У скарзі просив визнати постанову від 15.12.2016 р. про повернення виконавчого документу незаконною, зобов'язати державного виконавця винести постанову про відновлення вказаного виконавчого провадження.

У судове засідання представники скаржника та боржника не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявника на виконання вимог суду надав оригінал постанови від 15.12.2016 р. про повернення виконавчого документу.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав копію виконавчого провадження та клопотання про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представників сторін виконавчого провадження та органу ДВС.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 09.07.2015 року по справі № 905/7853/13 позов Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення грошових коштів було задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР" заборгованість в сумі 1 739 826,23 грн., штраф в сумі 139 186, 10 грн. та судовий збір в розмірі 37 580, 25 грн.

27.07.2015 р. на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ, який було направлено стягувачу.

Також встановлено, що 25.05.2016 р. Печерський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ, отримавши заяву ПАТ "Алчевський меткомбінат" про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення господарського суду м. Києва, відкрив виконавче провадження ВП № 51212170, про що було винесено відповідну постанову.

15.12.2016 р. постановою державного виконавця судовий наказ по даній справі був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки майно, на яке може бути звернуто стягнення, у боржника відсутнє. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві транспортних засобів за боржником не зареєстровано, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості стосовно боржника відсутні, згідно відповіді ДФС України рахунки та кошти, на які можливо звернути стягнення, у боржника відсутні.

Зазначену постанову заявник вважає передчасною, оскільки виконавчою службою були вчинені не всі виконавчі дії, передбачені законом, та строк для розшуку майна боржника не дотримано, у зв'язку з чим просив визнати постанову від 15.12.2016 р. про повернення виконавчого документу незаконною.

Розглядаючи скаргу по суті та перевіряючи доводи стягувача, суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону на час відкриття виконавчого провадження).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію.

З наданих державною виконавчою службою матеріалів вбачається, що органом ДВС здійснені такі заходи:

- 13.06.2016 р. зроблено запит до Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві;

- 30.06.2016 р. отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, з якого вбачається, що за боржником зареєстроване нерухоме майно в м. Донецьку Донецької області, яке перебуває у заставі;

- отримано відповіді з банківських установ (Першого українського міжнародного банку, Укрсоцбанку, Ощадбанку, Сбербанку), з яких вбачається, що у боржника відсутні кошти на рахунках.

Також державний виконавець надав суду копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2015 р. та постанови про арешт коштів боржника від 12.05.2016 р.

Разом з тим, судом встановлено, що зазначені дії були вчинені Печерським РВ ДВС м. Київ у інших виконавчих провадженнях - ВП № 51398768, ВП № 48346161, при цьому частина виконавчих дій була здійснена ще до порушення виконавчого провадження ВП № 51212170 (25.05.2016 р.), яке розглядається в даному випадку. Доказів того, що вказані дії були вчинені саме на виконання судового наказу по даній справі (ВП № 51212170), органом ДВС не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час відкриття виконавчого провадження) заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 50, 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час на час відкриття виконавчого провадження) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів не вказано певного номера рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження зобов'язаний винести постанову про звернення стягнення на майно боржника, яку не пізніше трьох днів надсилає сторонам.

Також згідно з частинами 2, 3 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце знаходження майна боржника за виконавчими документами, зазначеними у частині першій, державний виконавець виносить постанову про розшук майна, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (знаходження) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (знаходження) стягувача. Розшук громадянина-боржника, дитини та розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи, а також іншого майна боржника здійснює Державна виконавча служба. Постанова про розшук обов'язкова до виконання.

Проте, зазначені дії державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ у виконавчому провадженні ВП № 51212170 виконані не були.

Частиною 1 статті 55 Закону передбачено, що державний виконавець має право на пропозицію боржника або стягувача звернути стягнення на майно боржника, що знаходиться в інших осіб, а також на майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постановами, передбаченими частиною другою статті 57 Закону, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Однак, під час розгляду скарги державним виконавцем не були надані суду докази виконання вимог вищевказаних норм та з'ясування наявності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, у тому числі такого майна, як цінні папери, частки в статутних капіталах інших суб'єктів господарювання, дебіторська заборгованість боржника, обладнання, інші основні засоби, сировина та матеріали, що можуть використовуватись у виробництві, тощо.

У матеріалах справи відсутні також докази звернення до територіального відділу органів державного земельного кадастру, нотаріуса з вимогою про надання інформації щодо наявності у боржника земельних ділянок, іншого майна, відсутня інформація органів державної податкової служби щодо відкритих рахунків, відсутні акти виходу за місцем знаходження боржника, пояснення посадових осіб боржника за фактом невиконання рішення суду, звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків, передбачених статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», якою закріплено обов'язок державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Окрім усього, суд звертає увагу на нову редакцію Закону України «Про виконавче провадження», яка набрала чинності з 05.10.2016 р. та діяла на час винесення спірної постанови від 15.12.2016 р. про повернення судового наказу.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 редакцію Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилався державний виконавець, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ повертається стягувачу.

Тобто вказаною нормою був передбачений строк для вчинення дій з розшуку майна боржника - 1 рік, після спливу якого судовий наказ міг бути повернутий без виконання.

Утім, як встановлено судом, державний виконавець вказаний строк не дотримав, оскільки виконавче провадження було відкрите 25.05.2016 р., а виконавчий документ був повернутий стягувачу 15.12.2016 р.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що бездіяльність Печерського РВ ДВС м. Київ щодо невиконання рішення господарського суду м. Києва від 09.07.2015 року по справі № 905/7853/13 та повернення виконавчого документу стягувачу потягла порушення прав останнього в частині своєчасного отримання присудженої суми заборгованості.

За таких обставин, враховуючи висновок суду про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків щодо примусового виконання судового рішення, постанова від 15.12.2016 р. про повернення виконавчого документу судом визнається незаконною.

Також, оскільки суд прийшов до висновку про протиправність постанови органу ДВС про повернення виконавчого документу, суд вважає за необхідне зобов'язати Печерський РВ ДВС м. Київ вчинити всі необхідні виконавчі дії з виконання наказу господарського суду м. Києва від 27.07.2015 року по справі № 905/7853/13 у відповідності із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про визнання дій (бездіяльності) Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві незаконними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.12.2016 р. про повернення виконавчого документу.

Зобов'язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ вчинити всі необхідні виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду м. Києва від 27.07.2015 року по справі № 905/7853/13 у точній відповідності із Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Головіна К.І.