У Х В А Л А

20 березня 2017 року Справа № 913/1070/16

Провадження № 9/913/1070/16

За заявою Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

про відстрочку виконання рішення суду

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ

до Відділу освіти Лисичанської міської ради, м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 232785 грн. 38 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від заявника - представник не прибув,

від позивача (стягувача) - ОСОБА_1, довіреність № 35 від 10.01.2017,

від відповідача (боржника) - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.11.2016 у справі №913/1070/16 позовні вимоги ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» до Відділу освіти Лисичанської міської ради Луганської області про стягнення 232785,38 грн. задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 2900,73 грн. за перетоки реактивної електроенергії, 3% річних у сумі 15832,57 грн., інфляційні нарахування в сумі 31198,82 грн., загалом 49932,12 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 749,00 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду № 913/1070/16 від 16.01.2017, рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2016 у даній справі частково скасовано, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за перетоки реактивної електроенергії в сумі 2900,73 грн., 3 % річних у сумі 15832,57 грн., інфляційні втрати в сумі 31198,82 грн., пеню в сумі 18285,33 грн., витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 3491,78 грн., та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3840,86 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду позивачу господарським судом Луганської області 26.01.2017 було видано відповідні накази № 913/1070/16 від 25.01.2017.

09 березня 2017 року до господарського суду Луганської області, звернулося Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, (далі Управління), із заявою № 02-70/287 від 02.03.2017 про відстрочку виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 913/1070/16, відповідно до наказів господарського суду Луганської області від 25.01.2017 до прийняття компетентними органами відповідних рішень.

На електронну адресу суду від Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську надійшов лист № 02-70/335 від 16.03.2017, в якому заявник, з посиланням на ст. 19 Конституції України, постанову Кабінету Міністрів України № 447 від 06.07.2016 Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" та постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 по справі № 812/805/16, пояснив, що на цей час відсутні правові підстави для перерахування коштів, які були стягнуті постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі № 913/1070/16.

При цьому, казначейській службі заборонено здійснення платежів на територію не підконтрольну українській владі.

Стягувач, ТОВ «Луганське енергетичне обєднання», відзивом на заяву просить у її задоволенні відмовити, посилаючись на врегулювання питання щодо виконання судових рішень відповідними нормативними актами.

Дослідивши матеріали справи, доводи заявника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частиною 3 статтею 129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Конституційний Суд України у пункті 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_2 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

З урахуванням викладеного, зважаючи на норми прямої дії, що містяться у Конституції України та норми міжнародного права, що регулюють питання виконання судових рішень, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2016 у справі № 913/1070/16 відмовити.

Суддя А.Г. Ворожцов