РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017Справа №910/527/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Купній В.В.

розглянувши справу № 910/527/17

за позовом приватного виробничого підприємства «Енергопромснаб»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «СД КАПІТАЛ»;

про стягнення 236 416,41 грн.

Представники сторін:

від позивача: Борисенко А.М., довіреність № 8 від 01.02.2017р.;

від відповідача: Єлманова В.А., довіреність б/н від 16.01.2017р.

обставини справи:

Приватне виробниче підприємство «Енергопромснаб» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СД КАПІТАЛ» (надалі - відповідач) про стягнення 236 416,41 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової позики б/н від 23.12.2015р. у визначений строк не повернув грошові кошти в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 236 600,00 грн., за прострочення оплати якої нараховані 3% річних у сумі 116,41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017р. порушено провадження у справі № 910/527/17 та призначено її розгляд на 09.02.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017р. розгляд справи відкладено на 02.03.2017р., у зв'язку з задоволенням клопотання відповідача, неявкою позивача та невиконання останнім вимог ухвали суду від 06.01.2017р.

Присутній у судовому засіданні 02.03.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надав суду для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт укладання договору с позивачем та наявність заборгованості перед ним, а також зазначив про часткове погашення 02.03.2017р. суми боргу в розмірі 1000,00 грн.

Представник позивача не підтвердив факт надходження коштів на його рахунок станом на час проведення судового засідання та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки сума заборгованості може бути зменшена і під час пред'явлення наказу до виконання.

Крім того, представник позивача заперечив щодо відкладення розгляду справи.

Враховуючи процесуальні строки розгляду справи, визначені ст. 69 ГПК України, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянути за наявними доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015р. між позивачем (за договором - позикодавець) та відповідачем (за договором - позичальник) було укладено Договір про надання безвідсоткової зворотної фінансової позики б/н, за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику позику, а останній зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Відповідно до п.2.1 договору, сума позики за цим договором становить 236 600,00 грн.

Згідно з п.3.1 договору позикодавець зобов'язаний надати позику протягом двох днів з моменту підписання цього договору.

Як встановлено судом, позивач виконав взяті на себе за договором зобов'язання, згідно з випискою ПАТ «Укрінбанк» по рахунку позивача за 24.12.2015р., останній перерахував на рахунок відповідача кошти загалом у розмірі 236 600,00 грн.

За умовами п.4.1 договору, строк позики становить один календарний рік з моменту надходження суми позики на банківський рахунок позичальника.

Проте, відповідач в порушення умов п. 4.1. договору позику в сумі 236 600,00 грн. у визначений строк не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за договором.

Матеріали справи не містять доказів зміни строків повернення відповідачем отриманої позики позивачу.

Станом на дату звернення з даним позовом до суду, відповідач грошові кошти в сумі 236 600,00 грн. позивачу не повернув.

Таким чином, основна заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором становить 236 600,00 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Приписом ст. 1046 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу за позикою в розмірі 236 600,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 116,41 грн., які нараховані за період з 25.12.2016р. по 31.12.2016р.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних ґрунтуються на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних, підлягають задоволенню в сумі 116,41 грн., відповідно до розрахунку позивача, який судом перевірено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СД КАПІТАЛ (03039, м. Київ, пров. Червоноармійський, 14; ) на користь приватного виробничого підприємства «Енергопромснаб» (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мережна, 6; ) 236 600 грн. - основного боргу, 116 грн. 41 коп. - 3% річних та 3550 грн. 75 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.03.2017р.

Суддя А.І. Привалов