ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2017 Справа № 904/7884/16

За заявою: Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова"

про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ", м. Харків

до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 3 896 057,71 грн. за договором на виконання проектно - вишукувальних робіт

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від заявника: не з'явився

Від стягувача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 13.03.2017о.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова" суми основного боргу у розмірі 1 959 805,14 грн., штраф 1 959,80 грн., 3% річних 176 543,54 грн. та інфляційні втрати 1 757 749,23 грн. за договором виконання проектно-вишукувальних робіт № 1079 від 18.04.2012р.

Рішенням господарського суду від 21.11.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2016р. у справі № 904/7884/16 скасовано та позовні вимоги задоволено частково.

27.01.2017р. на виконання постанови видано наказ.

06.03.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області від Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" надійшла заява від 02.03.2017р. № 157/232 про відстрочення виконання постанови від 24.01.2017р. по справі № 904/7884/16 на один рік до 01.03.2018р.

Ухвалою суду від 07.03.2017р. вказану заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 14.03.2017р.

Представник заявника (боржника) в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Заява Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" про відстрочку виконання постанови мотивована тим, що підприємство боржника перебуває в тяжкому економічному стані, що спричинено світовою фінансовою кризою та надзвичайним станом в країні.

На підприємстві відсутні замовлення як з профільного виробництва ракетоносіїв та супутнього обладнання, так і на виготовлення тролейбусів, тракторів та інших видів техніки.

Через брак замовлень, на підприємстві призупинена більша частина виробництва, більшість підрозділів підприємства знаходиться на одноденному робочому тижні, і на підприємстві виникла заборгованість по заробітній платі працівникам більше 4 місяців. Підприємство визнано збитковим відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку торгівлі України, Міністерства фінансів України від 17.06.2015р. № 609/565 "Про затвердження Обзору 30 підприємств державного сектору економіки з найбільшими фіскальними ризиками".

Керівництво підприємства багато разів зверталось до Президента України, Міністерства оборони України та профільних міністерств з проханням надати державні замовлення та сприяти укладенню нових внутриукраїнських так і міжнародних контрактів. Але на даний час фактичних дій, підтримки та фінансової допомоги з боку держави не поступило.

Відповідач зазначає, що для підприємства є непід'ємною до сплати стягнута судом сума, та сплата цих сум на даний момент не дасть змогу підприємству виплачувати працівникам заборгованість по заробітній палаті, і заборгованість буде і далі збільшуватись. Стягнення такої суми може призвести до простою та припиненню діяльності підприємства в цілому, і як наслідок масове звільнення близько 7 тис. працівників підприємства.

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а також відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу.

Підприємство боржника також є об'єктом особливої важливості по цивільному захисту. оскільки має значні запаси компонентів ракетного палива (зокрема, гептилу), сильнодіючих отруйних речовин, паливо-мастильних матеріалів та низку небезпечних та особливо небезпечних виробництв (термічна обробка, зварювання вибухом, випробувальне і дослідне виробництва, утилізація твердого ракетного палива тощо). Їх концентрація на виробничих майданчиках м. Дніпропетровська та м. Павлограда створює ризики техногенних катастроф. У зв'язку з цим, підприємством отримано повідомлення-припис Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області від 10.06.2015р. № 414/01-15. В приписі йдеться про необхідність посилання перепускного режиму та обмеження доступу сторонніх осіб на територію підприємства з метою попередження загрози здійснення терористичних актів. Також зазначається про необхідність забезпечення працездатності автоматичних систем пожежегасіння, що не можливо у разі виконання рішення та списання коштів може привести до того, що підприємство не зможе належним чином забезпечити заходи по екологічній безпеці та належного зберігання сильнодіючих отруйних речовин виплачувати заробітну плату робітникам і таке інше.

Боржник зазначає, що зазначене є неприпустимим, оскільки Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є провідним українським підприємством із виробництва ракетно-космічної техніки та технологій оборонного, наукового та народногосподарського призначення. Виробляє найекологічніші ракетоносії у світі. За їх допомогою у космос відправляють комерційні вантажі у рамках багатьох міжнародних проектів. Крім того, на підприємстві працює великий штат працівників, а виконання рішення суду. на сьогоднішній день. призведе до збільшення заборгованості по виплаті заробітної плати.

Позивач проти задоволення заяви про відстрочку виконання постанови заперечив та зазначив, що ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" вже звернулось до Чечелівського відділення Державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Для примусового виконання, зважаючи на суму заборгованості, було сплачено 32 000,00 грн. виконавчого збору, що є додатковими збитками підприємства з вирішення спору.

Виконавче провадження відкрито та державним виконавцем розпочато дії з примусового виконання постанови. За умови задоволення заяви відповідача (боржника) виконавче провадження фактично буде заблоковано.

Крім того, позивач зазначає, що у нього є заборгованість перед іншими контрагентами, яка утворилася у зв'язку з виконанням ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" свої зобов'язання за договором. Для надання послуг та виконання робіт за договором позивачем було залучено субпідрядників зокрема, ДПВ НДІ "УкрЕМП" та ПАТ "ПГКУ "Укркраненерго", частково їх роботи були оплачені за рахунок інших коштів підприємства, а частково заборгованість лишилась, що найближчим часом потягне за собою примусове стягнення заборгованості з ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" та призведе до кризової ситуації на підприємстві.

Заслухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Із зазначеного вбачається, що ГПК України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що ускладнюють виконання рішення суду.

В зв'язку з тим, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють наданні розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначено вище, ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" сплачено 32 000,00 грн. виконавчого збору, що є додатковими збитками підприємства. Крім того, у позивача є заборгованість перед іншими контрагентами, яка утворилася у зв'язку з виконанням ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" свої зобов'язань за договором № 1079 від 18.04.2012р. Для надання послуг та виконання робіт за зазначеним договором позивачем було залучено субпідрядників зокрема, ДПВ НДІ "УкрЕМП" та ПАТ "ПГКУ "Укркраненерго", частково їх роботи були оплачені за рахунок інших коштів підприємства, а частково заборгованість лишилась, що потягне за собою примусове стягнення заборгованості з ТОВ "КОТЛОТУРБОПРОМ" та призведе до кризової ситуації на підприємстві.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви боржника (відповідача) про відстрочку виконання постанови суду та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" про відстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. у справі № 904/7884/16 - відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_2