ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.03.2017 Справа № 905/264/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Енерго», м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ», Донецька область, м. Єнакієве

про: стягнення заборгованості у розмірі 7647373,72 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Група «Енерго», м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ», Донецька область, м. Єнакієве про стягнення заборгованості у розмірі 7647373,72 грн. основного боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №399э від 12.04.2013р., додатки: №1 від 23.05.2013р., №2 від 06.06.2013р., №3 від 05.08.2013р., №4 від 02.10.2013р., №5 від 13.11.2013р., №6 від 03.12.2013р., №7 від 25.12.2013р., №8 від 12.06.2014р., №9 від 04.07.2014р., платіжних доручень: №22571 від 25.07.2013р., № 22576 від 29.07.2013р., № 22579 від 30.07.2013р., №22580 від 31.07.2013р., №22585 від 01.08.2013р., №22612 від 02.08.2013р., №22674 від 07.08.2013р., № 22749 від 12.08.2013р., №22811 від 13.08.2013р., №22848 від 20.08.2013р., № 22904 від 22.08.2013р., №22927 від 28.08.2013р., № 24427 від 21.11.2013р., №24483 від 02.12.2013р., №24565 від 04.12.2013р., №24615 від 10.12.2013р., № 24706 від 11.12.2013р., №24742 від 12.12.2013р., №24773 від 13.12.2013р., №24798 від 16.12.2013р., №24840 від 17.12.2013р., №24873 від 18.12.2013р., №24920 від 20.12.2013р., №24951 від 23.12.2013р., претензії №38 від 21.07.2016р., рахунків: №3192 від 05.12.2013р., №3218 від 18.12.2013р., №3221 від 19.12.2013р., №41 від 23.01.2014р., №42 від 24.01.2014р., №47 від 27.01.2014р., №194 від 21.06.2014р., №240 від 08.07.2014р., №242 від 09.07.2014р., актів прийому-передачі продукції: №3192 від 05.12.2013р., №3218 від 18.12.2013р., №3221 від 19.12.2013р., №41 від 23.01.2014р., №42 від 24.01.2014р., №47 від 27.01.2014р., залізничних накладних, претензія №38 від 21.07.2016р.

Представники сторін у судове засідання не зявились. Документів, витребуваних ухвалою від 15.02.2017р. не надали.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

12.04.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Група «Енерго» (надалі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ» (надалі Покупець) був укладений Договір поставки №399э, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах Договору металопродукцію, надалі ОСОБА_1, номенклатура, кількість, ціни, терміни і умови поставки якого узгоджуються сторонами в Додатках, які є невід'ємною частиною Договору (п.1. Договору).

Умовами п.8.1. Договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р., а за фінансовими зобов'язаннями - до повного їх виконання.

За умов п.3.1.1. Договору визначено, що ціна на ОСОБА_1 обмовляється сторонами в Додатках до Договору і вказується без урахування вартості транспортних витрат. Покупець оплачує Постачальнику витрати з доставки ОСОБА_1, якщо такі витрати мали місце, на підставі виставлених рахунків.

Згідно п.3.1.2. Договору, Покупець здійснює оплату ОСОБА_1 шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 20-ти банківських днів з дати його поставки на підставі виставленого рахунку. Датою оплати ОСОБА_1 вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Продавця.

Умовами п.4.1. Договору, умови, місце фактичного постачання і терміни поставки ОСОБА_1 обумовлюються сторонами в Додатках до Договору. Момент переходу права власності на ОСОБА_1 визначається відповідно до умов поставки.

Відповідно п.4.3. Договору визначено, що товар супроводжується наступними документами:

- залізничної накладної при відвантаженні ОСОБА_1 залізничним транспортом 1 екз.;

- товарно-транспортної накладної при відвантаженні ОСОБА_1 вантажним автомобільним транспортом 1 екз .;

- сертифікатом якості Продавця або виробника (в разі, якщо Продавець не є виробником) 1 екз.

Продавець зобов'язаний надати Покупцю:

- Рахунок 1 екз.;

- Акти прийому-передачі ОСОБА_1 2 екз. (оригіналу).

Сторонами підписані додатки (специфікації): №1 від 23.05.2013р., №2 від 06.06.2013р., №3 від 05.08.2013р., №4 від 02.10.2013р., №5 від 13.11.2013р., №6 від 03.12.2013р., №7 від 25.12.2013р., №8 від 12.06.2014р., №9 від 04.07.2014р., відповідно до якої узгодили найменування, кількість та ціну продукції, умови оплати, строк оплати, умови поставки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу ОСОБА_1 за актами прийому-передачі продукції: №3192 від 05.12.2013р., №3218 від 18.12.2013р., №3221 від 19.12.2013р., №41 від 23.01.2014р., №42 від 24.01.2014р., №47 від 27.01.2014р., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ТОВ «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ», підтверджуються актами прийому-передачі продукції: №3192 від 05.12.2013р., №3218 від 18.12.2013р., №3221 від 19.12.2013р., №41 від 23.01.2014р., №42 від 24.01.2014р., №47 від 27.01.2014р., залізничними накладними та виставленням відповідачу рахунків: №3192 від 05.12.2013р., №3218 від 18.12.2013р., №3221 від 19.12.2013р., №41 від 23.01.2014р., №42 від 24.01.2014р., №47 від 27.01.2014р., №194 від 21.06.2014р., №240 від 08.07.2014р., №242 від 09.07.2014р., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи. Означені акти підписані сторонами без заперечень.

У звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за актами прийому-передачі продукції позивачем на його адресу була відправлена претензія №38 від 21.07.2016р. із сплатити заборгованості, належним чином засвідчена копія якої містяться у матеріалах справи.

Згідно до платіжних доручень, відповідачем було здійснено часткову оплату за поставку товару, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості становить 7647373,72 грн.

Відповідач існуючий борг в сумі 7647373,72 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 655, 692 , п.п.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Енерго», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ», Донецька область, м. Єнакієве про стягнення заборгованості у розмірі 7647373,72 грн. основного боргу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОМТЕХСНАБ ЛТБ» (86400, Донецька область, м. Єнакієве, вул. Марата, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Енерго» (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 174; ) заборгованість у розмірі 7647373,72 грн. основного боргу, судовий збір у розмірі 114710,61 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99