РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. Справа № 903/668/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Коломис В.В. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність №76 від 15.03.2017р.

відповідача - Лапковський О.Ю. довіреність №2 від 03.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Волинської області від "28" листопада 2016 р. у справі № 903/668/16

за позовом Фізичної осби-підприємця ОСОБА_3

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 112 417,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинськоі області від 28.11.2016 р. у справі № 903/668/16 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, 112417,19 грн. заборгованості, 1 686,26 грн. витрат по сплаті судового збору., а всього: 114 103,45грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням господарського суду першої інстанції і вважаючи його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, дочірне підприємство "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подало до Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі посилаючись на таке.

Філією "Камінь - Каширський автодор" дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вчинено правочин з перевищенням повноважень ,який в подальшому не був схвалений. Акти виконаних робіт, накладні на отримання щебню філією підписані не уповноваженими та не встановленими особами , позивачем пропущено строк позовноі давності для звернення до суду тощо.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання прибули представники сторін, які підтримали свої правові позиції та надали додаткові пояснення по суті спору.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, в період з 30.09.2010р. по 29.11.2013р. фізична-особа підприємець ОСОБА_3 відпустив філії "Камінь-Каширський автодор" щебінь по накладним № 727 від 06.09.2013р. на суму 20 529,00 грн., № 737 від 09.09.2013р. на суму 4 009,50грн., № 834 від 09.10.2013р. на суму 21 991,00 грн., № 975 від 22.11.2013р. на суму 17 766,00 грн., №1002 від 29.11.2013р. на суму 7 870,50грн. Всього на загальну суму 72 166,00 грн.

В цей же період ФОП ОСОБА_3 були надані транспортні послуги по перевезенню щебеневої продукції філії "Камінь-Каширський автодор" згідно актів виконаних робіт № 477 від 30.09.2010р. на суму 33 134,40 грн., № 478 від 30.09.2010р. на суму 63 187,80 грн., № 479 від 30.09.2010р. на суму 29 125,98 грн. (а.с. 92, 94, 96). Всього на суму 125 448,18грн., які на підставі рахунку № 479 від 30.09.2010р. були оплачені платіжним дорученням № 34 від 24.01.2014р. в сумі 90 000,00 грн.

Залишок боргу в сумі 35 448,18 грн. та надані позивачем згідно акту виконаних робіт транспортні послуги по акту № 131 від 20.04.2011р. на суму 12 222,94 грн. оплачені згідно рахунку № 479 від 05.09.2013р. в сумі 50 000,00 грн., повністю закривши борг.

На вартість отриманих в період з 06.09.2013р. по 09.09.2013р. товарно-матеріальних цінностей (щебню) та надані послуги по перевезенню щебню згідно накладних № 727 від 06.09.2013р., № 737 від 09.09.2013р., актів виконаних робіт № 728 від 06.09.2013р., № 738 від 09.09.2013р. позивачем був виставлений рахунок № 479 від 05.09.2013р., оплачений філією частково згідно виписки банку платіжним дорученням № 13 від 01.10.2013р. в сумі 50 00,00грн., заборгувавши в цей період 24 762,45 грн.

06.09.2013р. позивач виставив рахунок № 480 на суму 107 996,92 грн.

09.10.2013р. позивач відпустив відповідачу по накладній № 834 щебінь на суму 21 991,00грн. та надав послуги по перевезенню щебня на суму 51 887,58 грн.

20.11.2013р. філія перераховувала позивачу 20 000,00 грн. з призначенням платежу "за щебінь згідно рахунку № 480".

22.11.2013р. позивач відпустив по накладній № 975 щебінь на суму 17 766,00 грн. та надав послуги по його перевезенню на суму 33 360,62 грн. згідно акту № 978.

26.11.2013р. філія перерахувала позивачу 15 000,00 грн. згідно банківської виписки платіжним дорученням № 388 з призначенням платежу "за щебінь згідно рахунку №480".

29.11.2013р. позивач відпустив філії щебінь на суму 7 870,50 грн. по накладній № 1002 та надав послуги по його перевезенню по акту виконаних робіт №1003 на суму 14 779,04 грн.

30.12.2013р. філія перерахувала позивачу згідно банківської виписки платіжним дорученням № 433 суму 25 000,00грн. за щебінь згідно рахунку № 480, заборгувавши 112 417,19грн.

При вирішенні спору по суті місцевим судом взято до уваги, що отримання від позивача щебня та послуг стверджується підписами про одержання на накладних, актах виконаних робіт, завірених печаткою філії "Камінь-Каширський автодор", також оборотно-сальдовою відомістю по аналітичному рахунку № 631 "розрахунки з постачальниками" за вересень 2013р-січень 2014р., підтверджено поясненнями головного бухгалтера ДП "Волинський облавтодор" в судовому засіданні 28.11.2016р., листом філії "Старовижівський автодор" № 254 від 03.11.2016р. про перенесення на філію заборгованості по філії "Камінь-Каширський автодор" по ОСОБА_3 в сумі 129 226,29грн (а.с. 51) та актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016р. по 01.10.2016р. між ФОП ОСОБА_3 і філією "Старо-Вижівський автодор" ДП "Волинський облавтодор", яким стверджується заборгованість в сумі 129 226,29грн, підписаним зі сторони ДП "Волинський облавтодор" головним бухгалтером ОСОБА_4 (а.с. 52).

Окрім того, доказами отримання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг є і оплати, здійснені філією "Камінь-Каширський автодор" згідно платіжних доручень № 34 від 24.01.2011р., № 277 від 05.09.2013р., № 13 від 01.10.2013р., № 383 від 20.11.2013р., № 388 від 26.11.2013р., № 433 від 30.12.2013 р.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом першої інстанції враховано, що відсутність перевищення повноважень начальником філії "Камінь-Каширський автодор", спростовується змістом доручення № 3-5/36 від 18.03.2013р., яким останній був уповноважений від імені ДП "Волинський облавтодор" укладати договори із замовниками, які не входять до системи Державного агентства автомобільних доріг України, на суму до 100 000,00грн. і учиняти всі необхідні, передбачені законом дії, по виконанню умов договорів (а.с. 60).

Дії сторін по передачі-отриманню товарів, наданню послуг та оплаті, свідчать про укладення господарських договорів у спрощений спосіб, жодний з яких згідно з долученим розрахунком не перевищував 100 000,00грн.

Окрім того, дії самого відповідача щодо прийняття кредиторської заборгованості на облік та її підтвердження в акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016р. по 01.10.2016р. (а.с. 52-54) свідчить про схвалення таких правочинів, виходячи зі змісту ст.241 ЦК України.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судом правильно зроблено висновок, що відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати цю господарську операцію.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 29.04.2015р. у справі №3-77гс15.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Заперечення відповідача щодо строку оплати за надані послуги, отримання вимоги від 25.04.2016р., спростовуються поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №560 (а.с. 17).

Господарським судом першої інстанції на підставі ретельного дослідження і правової оцінки наявних у справі доказів вірно не прийняті доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності по актах виконаних робіт № 728 від 06.09.2013р., № 738 від 09.09.2013р. та накладних № 727 від 06.09.2013р., № 737 від 09.09.2013р., оскільки, як вбачається з розрахунку позивача, не запереченого відповідачем, та первинних бухгалтерських документів (накладних, актів, платіжних доручень, рахунків) оплата за товарно-матеріальні цінності та послуги по зазначеним накладним та актам на загальну суму 77 091,33грн. була погашена на суму 2 328,88грн. (залишок суми) платіжним дорученням № 277 від 05.09.2013р., платіжним дорученням № 13 від 01.10.2013р. на суму 50 000,00грн., платіжним дорученням № 383 від 20.11.2013р. на суму 20 000,00 грн., платіжним дорученням № 388 від 26.11.2013р. на суму 15 000,00грн. з призначенням платежу "за щебінь згідно рахунку № 480", який був виставлений позивачем 06.09.2013р. на суму 107 996,92 грн.

А тому, оплата по вказаним накладним і актам закрита 26.11.2013р. та борг існує по накладним і актам за період з 09.10.2013р. в межах трьохрічного строку позовної давності.

Місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, що заборгованість в сумі 112 417,19 грн. стверджується накладними №834 від 09.10.2013р., № 975 від 22.11.2013р., №1002 від 29.11.2013р., актами виконаних робіт №835 від 09.10.2013р., №978 від 22.11.2013р., №1003 від 29.11.2013р., платіжними дорученнями №373 від 20.11.2013р., №388 від 26.11.2013р., №433 від 30.12.2013р., актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016р. по 01.10.2016р., відповідачем належними доказами не заперечена і підлягає до стягнення.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із даним позовом, а суд, відповідно, правомірно його задоволив.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що входять до предмета доказування та мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає всі підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 28.11.2016 р. у справі № 903/668/16 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Юрчук М.І.