УХВАЛА

07.03.2017Справа № 910/26054/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015

у справі № 910/26054/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-Інвест, ЛТД», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Запоріжжя,

про стягнення 16 377,87 грн.,

без участі представників учасників процесу у зв'язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/26054/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-Інвест, ЛТД» (далі - Товариство) до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Компанія) про стягнення страхового відшкодування 16 377,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 № 910/26054/15 та постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2016 № 910/26054/15 рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін, а апеляційну та касаційні скарги - без задоволення.

06.05.2016 Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду видано наказ № 910/26054/15.

06.02.2017 від Компанії надійшла скарга на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015, яка мотивована тим, що: 29.06.2016 Компанією на виконання постанови Відділу від 10.06.2016 № 51383110 було сплачено грошові кошти в повному обсязі, про що 30.06.2016 Компанія повідомила Відділ своєю заявою про закінчення виконавчого провадження; станом на день подання скарги державним виконавцем Відділу не закінчено виконавче провадження, що є порушенням чинного законодавства України.

У зв'язку з цим Компанія просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу щодо незакінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 зі справи № 910/26054/15;

- зобов'язати Відділ винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51383110 у зв'язку із його фактичним виконанням боржником в повному обсязі;

- постановити окрему ухвалу суду про усунення порушень закону допущених державним виконавцем Відділу під час здійснення виконавчого провадження № 51383110.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 розгляд скарги було призначено на 07.03.2017.

27.02.2017 Товариство подало пояснення щодо скарги, в яких вказало, що: не отримувало від Відділу постанов; 06.10.2016 на ім'я начальника Відділу було подано скаргу, відповідь на яку скаржником не отримано; 08.02.2017 на рахунок стягувача надійшли грошові кошти у сумі 17 595,87 грн.

Також, Товариство подало клопотання про розгляд скарги за наявними в ній матеріалами за відсутності представника позивача.

Представники учасників процесу та Відділу у судове засідання 07.03.2017 не з'явилися; про причини неявки суд боржник, третя особа та Відділ не повідомили; були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до першої частини статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

30.05.2016 Товариство подало Відділу заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі № 910/26054/15.

10.06.2016 державним виконавцем Відділу Бондаренко О.С. за результатами розгляду вказаної заяви винесено постанову ВП № 51383110 про відкриття виконавчого провадження.

Стягувач зазначив у поясненнях, що так і не отримав примірник вказаної постанови.

У свою чергу, боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження дише 23.06.2016.

24.06.2016 Компанія надіслала Відділу заяву про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку для добровільного виконання рішення.

29.06.2016 боржник добровільно виконав рішення суду та сплатив на реквізити Відділу грошові кошти у сумі 17 595,87 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: від 29.06.2016 № 250 986 на суму 16 377,87 грн.; від 29.06.2016 № 250 839 на суму 1 218 грн.

30.06.2016 Компанія звернулася до Відділу із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, стягувач у письмових поясненнях вказав, що грошові кошти у сумі 17 595,87 грн. надійшли лише 08.02.2017.

Частиною першою, другою та п'ятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Закону, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої-третьої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виконання рішення суду) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3 1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Державний виконавець не подав суду документального підтвердження вчинення ним всіх належних дій спрямованих на виконання статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виконання рішення суду).

В абзаці третьому пункту 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - Постанова № 9) вказано, що якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

У пункті 9.13 Постанови № 9 зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на викладене, скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі № 910/26054/15 задовольнити.

2. Визнати бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренко О.С. незаконною.

3. Зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вжити заходи спрямовані на закінчення виконавчого провадження ВП № 51383110, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку із фактичним виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі № 910/26054/15, шляхом винесення відповідної постанови.

4. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Подільському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Суддя І.Д. Курдельчук