КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Справа№ 910/16463/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: Гармашов Б.С.,

від третьої особи 1: Завадська О.В.,

від третьої особи 1: Грицькова І.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. у справі №910/16463/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву,

третя особа 1 Публічне акціонерне товариство "Київпассервіс",

третя особа 2 Фонд державного майна України,

про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про визнання продовженим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6522 від 05.07.2013р., укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. по справі №910/16463/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Відповідачем було своєчасно повідомлено Позивача про відмову від продовження дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.07.2013р. №6522.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. у справі №910/16463/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оспорюване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що не отримував листа про припинення договору №30-06/7988 від 22.07.2016р. та вчинив всі необхідні дії для продовження спірного договору оренди. Крім того, Позивач звертає увагу на його переважне право на укладення договору оренди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.01.2017р.

24.01.2017р. Третьою особою 1 до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відмову в задоволенні апеляційної скарги, пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р. відкладено розгляд справи №910/16463/16 на 28.02.2017р. та продовжено строк її розгляду.

28.02.2017р. Позивачем до суду подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, витребування доказів та виклик для дачі пояснень працівника УДППЗ «Укрпошта», у задоволенні якої судом відмовлено з підстав їх необгрунтованості.

28.02.2017р. Третьою особою 1 подано клопотання про заміну Комунального підприємства «Київпассервіс» на Публічне акціонерне товариство «Київпассервіс» у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми, яке судом задоволено.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін та Третіх осіб, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

05.07.2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6522.

Відповідно до п. 1.1 договору Відповідач передає, а Позивач приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частини асфальтового майданчика загальною площею 75,00 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, Автовокзал "Київ" (р/н майна 33348385.6.ЖЯВЯИН067), що перебуває на балансі Третьої особи 1, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.03.2013р. і становить 191500,00 грн.

Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення: торговельних об'єктів з продажу непродовольчих товарів, алкогольних та тютюнових виробів (35,00 кв.м); торговельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи (33,00 кв.м); розміщення 2-ох платіжних терміналів (2,00 кв.м); розміщення пункту обміну валют (5,00 кв.м).

Відповідно до п.10.1 договору останній укладено строком на 1 рік, що діє з 05.07.2013р. по 05.07.2014р. включно.

Згідно з п.10.4 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Відповідно до п.10.6 договору чинність останнього припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку на який його було укладено.

05.07.2013р. на виконання умов договору Відповідач передав, а Позивач прийняв у строкове платне користування частину асфальтового майданчика, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, просп. Науки, 1/2.

Листом №30-06/7315 від 07.07.2014р. Відповідач повідомив Позивача про те, що у зв'язку з відсутністю заперечень обох сторін дію договору було продовжено до 05.07.2015р.

Листом №30-06/6808 від 06.07.2015р. Відповідач повідомив Позивача про те, що, враховуючи належне виконання Позивачем умов договору оренди, дію останнього було продовжено до 05.07.2016р.

У подальшому Відповідач висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору на новий термін, шляхом надання Позивачу заяви про припинення договору №30-06/7988 від 22.07.2016р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Направлення вказаної заяви Позивачу підтверджується списком згрупованих листів рекомендований та з рекомендованим повідомленням від 26.07.2016р., фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 26.07.2016р. №2679, рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення Позивачу 27.07.2016р. та витягом з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень з зазначенням про вручення адресату даного поштового відправлення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його укладено.

З вказаних норм права вбачається, що договір оренди вважається продовженим на той же термін, якщо протягом місяця після закінчення строку його дії, буде відсутня заява однієї з сторін про припинення цього договору. У разі закінчення строку дії договору та наявності заяви сторони про його припинення, даний договір припиняється. При цьому, вказані норми права не встановлюють такої обов'язкової умови для припинення договору, як отримання іншою стороною вказаної заяви про припинення договору оренди.

Як встановлено судом орендоване нерухоме майно, площею 75,00 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, Автовокзал "Київ" належить до комунальної власності, орендодавцем даного майна є Відповідач.

Як підтверджується матеріалами справи договір оренди укладено строком до 05.07.2014р. При цьому, за відсутності заперечень сторін строк дії вказаного договору продовжувався до 05.07.2016р.

Під час розгляду справи місцевим судом правильно встановлено, що Відповідач висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору на новий термін, шляхом надання Позивачу заяви про припинення договору №30-06/7988 від 22.07.2016р. у строк визначений п.10.4 договору.

Направлення вказаної заяви Позивачу підтверджується списком згрупованих листів рекомендований та з рекомендованим повідомленням від 26.07.2016р., фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 26.07.2016р. №2679, рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення Позивачу 27.07.2016р. та витягом з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень з зазначенням про вручення адресату даного поштового відправлення.

Апеляційний суд відхиляє доводи Позивача про неотримання ним вказаної заяви Відповідача та як наслідок продовження строку дії договору оренди, оскільки факт волевиявлення та здійснення такої заяви Відповідачем підтверджений документально, факт направлення такої заяви Позивачу також підтверджений документально, при цьому вказані вище норми права не зобов'язують Відповідача доводити факт безпосереднього отримання Позивачем такої заяви про припинення договору оренди, більш того не ставлять припинення договору оренди у залежність від отримання Позивачем відповідної заяви Відповідача.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 28.04.2016р. №910/18312/15.

Таким чином, враховуючи те, що Відповідачем було направлено заяву про відмову від продовження дії спірного договору, апеляційний суд приходить до висновку, що Відповідачем були дотримані вимоги п.10.4 договору оренди та ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в частині вчасного попередження орендаря про закінчення строку дії договору, а тому дія спірного договору закінчилася 05.07.2016р.

Стосовно тверджень Позивача про реалізацію його переважного права на укладення договору оренди суд зазначає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, посилаючись на ст.285 Господарського кодексу України, ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", стосовно того, що суттю переважного права є укладення договору на новий строк з встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Процедура реалізації переважного права розпочинається з направлення орендарем орендодавцю повідомлення, в якому має бути викладено бажання наймача реалізувати своє переважне право і укласти договір найму на новий строк. При реалізації переважного права наймача, умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленостей щодо умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Таким чином, доводи про належне виконання умов спірного договору оренди і про переважне право орендаря на укладання договору оренди мають розглядатися у спорі про укладення договору на новий строк, а не визнання його продовженим (що є предметом спору у даній справі).

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 01.06.2016р. у справі №910/268/16.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що твердження Позивача про ненаправлення Відповідачем повідомлення щодо мети подальшого використання об'єкта оренди, зокрема, в разі такого використання для власних потреб, не є підставою для продовження дії договору. Під таким продовженням мається на увазі подальше використання об'єкта оренди на тих самих умовах, що в даному випадку є неможливим, оскільки враховуючи приписи ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", необхідно здійнити повторну оцінку об'єкта оренди в разі, якщо остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому.

Як вірно встановлено місцевим судом, попередня оцінка майна, орендованого за спірним договором, була проведена 31.03.2013р. (перед укладенням сторонами вказаного договору), тобто більше ніж за три роки до моменту припинення дії договору.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. у справі №910/16463/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2016р. у справі №910/16463/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.А. Гончаров