ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 р. Справа № 909/950/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів - головуючий суддя Малєєва О. В., суддя Гриняк Б. П., суддя Деделюк Б. В.,

секретар судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", вул. Грабовського, 11, м.Львів, 79000,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва", вул. І. Макуха, буд. 2, м. Івано-Франківськ, 76014,

за участю у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, вул. Новгородська, 15а/11, м. Івано-Франківськ, 76018,

про погашення заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_2, довіреність від 16.01.2017,

від відповідача: представник ОСОБА_3, довіреність №15-03/17/01 від 15.03.2017,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1: представники не з'явилися,

установив:

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" про погашення заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006 в розмірі 418 435,77 доларів США, з яких 217 340,31 доларів США - заборгованість по кредиту, 106433,55 доларів США - заборгованість по відсотках, 94 661,91 доларів США пені, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - складське приміщення загальною площею 1290,2кв.м по вул.І.Макухи, 2м, м.Івано-Франківськ, та кафе "Золотий колос" загальною площею 270, 8 кв.м по вул.І.Макухи, 2л, м.Івано-Франківськ.

Суд відповідно до ухвали від 17.09.2015 залучив до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Згідно з ухвалою від 24.05.2016 суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх.№3626/16 від 13.04.2016), а тому предметом позову є вимога про погашення заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006 станом на 08.04.2016 в розмірі 353 433,50 доларів США, з яких 217 340,31 доларів США - заборгованість по кредиту, 136 093,19 доларів США - заборгованість по відсотках, а також 2449160,54 грн пені, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - складське приміщення загальною площею 1290,2 кв.м по вул. І. Макухи, 2м, м. Івано-Франківськ, та кафе "Золотий колос" загальною площею 270,8 кв.м по вул. І. Макухи, 2л, м. Івано-Франківськ.

ОСОБА_1 в судове засідання 16.03.2017 не з'явився, подав клопотання від 14.03.2017 (вх.№4512/17) про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю взяти участь у судовому засіданні та необхідністю надати пояснення та заперечення щодо заявленого позову.

При вирішенні даного клопотання суд виходив з того, що відповідно до приписів ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин, спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників процесу, а неможливість вирішення спору. Явка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, не визнавалась судом обов'язковою. Розгляд справи по суті було розпочато в судовому засіданні 24.05.2016, в якому ОСОБА_1 надавав усні пояснення. Крім того, свою позицію він виклав у письмових запереченнях від 26.10.2016 (вх.№15066/16) і не був позбавлений можливості надати додаткові письмові пояснення або направити в судове засідання уповноваженого представника. Отже, підстав, які б обумовлювали необхідність відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 в клопотанні не наведено. Крім того, це не дозволяли зробити строки вирішення спору, передбачені ст. 69 ГПК України. А тому суд відмовив в задоволенні даного клопотання.

ОСОБА_4 подав клопотання про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача від 16.03.2017 (вх.№3202/17 від 16.03.2017). Дане клопотання мотивовано тим, що він є учасником ТОВ Підприємство Канва, якому належить частка в розмірі 5% статутного капіталу вказаного товариства. Зазначає, що 18.11.2016 ним подано заяву про вихід із складу учасників товариства та виділ або виплату частки в майні товариства, розгляд якої відкладено рішенням загальних зборів ТОВ "Підприємство "Канва" від 24.11.2016 до вирішення Господарським судом Івано-Франківської області справи №909/950/15. Дане рішення загальних зборів мотивоване тим, що від прийнятих у справі №909/950/15 рішень залежить можливість виділу частки в майні товариства та визначення вартості майна товариства. Вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/950/15 може вплинути на його права та обов'язки в частині визначення товариством вартості майна пропорційно до його частки в статутному капіталі.

Представник відповідача не заперечив щодо допущення до участі у справі даної особи. Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання, вважає, що розгляд справи №909/950/15 не впливає на права та обов'язки вказаної особи.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступати в справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського суду може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї з сторін.

При вирішенні даного клопотання суд виходив з того, що відповідно до ст. 54 ЗУ Про господарські товариства учаснику товариства з обмеженою відповідальністю виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі, яка визначається на момент виходу. Оскільки ОСОБА_4 подав заяву про вихід з товариства в 2016 році, то зміна майнового стану товариства в 2017 році не вплине визначення вартості його частки. А тому вирішення справи №909/950/15 не стосується його прав та обов'язків.

Представник ТОВ Підприємство Канва подав клопотання (вх.№3203/17 від 16.03.2017) про зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи №0907/5392/2012. Дане клопотання мотивоване призначенням у цій справі почеркознавчої експертизи щодо належності підписів у заявах на видачу кредиту ОСОБА_1 Представник позивача щодо задоволення клопотання заперечив.

При вирішенні даного клопотання суд виходить з того, що відповідно до ухвали від 01.10.2015 провадження у даній справі було зупинено до вирішення цивільної справи №0907/5392/2012. Однак, вказана ухвала скасована Львівським апеляційним господарським судом відповідно до постанови від 23.11.2015, яка залишена без змін Вищим господарським судом України (постанова від 09.03.2016). Судами вищих інстанцій зроблено висновок, що обставини невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору боржником, а також інші обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, можуть бути самостійно встановлені судом першої інстанції в межах даної справи, а розгляд іншим судом справи про стягнення боргу за кредитним договором не виключає можливості розгляду даної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки в погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, на підставі ст. 79 ГПК України в задоволенні клопотання представника ТОВ Підприємство Канва слід відмовити.

Представник ТОВ Підприємство Канва подав клопотання (вх.№3245/17 від 16.03.2017) про призначення у справі повторної оціночно-будівельної експертизи. Дане клопотання мотивовано тим, що судовий експерт при наданні висновку щодо вартості предмета іпотеки при проведенні повторної оціночно-будівельної експертизи, яка була призначена судом відповідно до ухвали від 28.10.2016, визначив таку вартість не вказавши про включення або не включення до неї суми податку на додану вартість. Зазначає, що це є порушенням Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна та майнових прав, відповідно до якого у звіті про оцінку майна та у висновку щодо вартості об'єкта оцінки, оцінювач повинен вказати факт про включення або не включення до ринкової вартості, суми податку на додатну вартість. Вважає, що вказаний недолік висновку експерта може призвести до заниження вартості нерухомого майна під час здійснення необхідних розрахунків вартості об'єкта оцінки у випадку його реалізації іпотекодержателем.

При вирішенні даного клопотання, суд виходив з того, що згідно з ухвалою від 28.10.2016 суд вже призначав у справі повторну судову оціночно-будівельну експертизу. Повторна судова експертиза призначається, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи (п.15.2. постанови пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи"). Вказані обставини відповідач не наводить. Певні недоліки експертизи не можуть бути підставою для призначення ще однієї повторної експертизи. Згідно зі ст. 42 ГПК України висновок судового експерта оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. В даному випадку суд може дослідити висновок експерта і самостійно встановити обставини щодо включення у вартість об'єкта оцінки ПДВ. А тому в задоволенні клопотання ТОВ Підприємство Канва про призначення повторної оціночно-будівельної експертизи слід відмовити.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством Електрон Банк, правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк, та ОСОБА_1, як позичальником, укладено кредитний договір №06-2/158Ф з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до умов даного договору банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію в розмірі 235 083 дол. США з кінцевим терміном погашення 07.10.2021, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за його користування, а також виконати зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Зазначає, що свої обов'язки за даними кредитним договорами виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку та заявами на видачу готівки. Проте позичальник не повернув кредит та не сплачував проценти за його користування, що надало банку право вимагати дострокове повернення кредитних коштів. Посилається на те, що у позичальника станом на 08.04.2016 існує заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 217 340,31 доларів США та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 136 093,19 доларів США. Внаслідок порушення позичальником грошових зобов'язань банк нарахував пеню у розмірі 2449160,54 грн. Вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачем укладено іпотечний договір від 11.10.2006, зареєстрований в реєстрі за №Д-557, згідно з яким в іпотеку передано складське приміщення загальною площею 1 290,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2м, та додатковий договір до іпотечного договору, який зареєстровано в реєстрі за №Д-780, відповідно до якого в іпотеку передано кафе Золотий колос загальною площею 270,8 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2л. Вказує, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, банк на підставі договору іпотеки та норм чинного законодавства набув право звернення стягнення на предмети іпотеки. Свою позицію обґрунтовує ст. 256, 509, 526, 527, 530, 533, 543, 610, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 7, 12, 33 ЗУ Про іпотеку.

Представник відповідача ТОВ Підприємство Канва у відзиві №02-23/05-16 від 23.05.2016 (вх.№7174/16 від 24.05.2016) проти позову заперечив. Вказав на пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, оскільки позивач дану позовну заяву подав 26.08.2015, а право вимоги виникло у березні 2012 року, коли банк звернувся з позовом про дострокове погашення заборгованості позичальником і таким чином змінив строк виконання зобов'язання. Посилається також на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2012 у справі №5010/407/2012-18/21, якою залишено без розгляду аналогічний позов ПАТ Фольксбанк до ТОВ Підприємство Канва про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що банком не подані належні та допустимі докази, які підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості по кредиту, а тому немає підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилається на те, що позовна вимога про закріплення за позивачем права управителя щодо нерухомого майна суперечить ст. 11 ЗУ Про іпотеку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 26.10.2016 (вх.№15066/16) проти позову заперечив. Вказав, що при розгляді Івано-Франківським міським судом справи за позовом ПАТ Фольксбанк до ОСОБА_1 та його поручителів про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором було призначено судову-бухгалтерську експертизу, якою заявлена до стягнення заборгованість визнана не підтвердженою. Також посилається на висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області №09/03-377 від 24.12.2013, в якому визначено, що підпис від імені ОСОБА_1 у додатку №4 від 20.04.2011 до кредитного договору №06-2/158Ф від 31.08.2007 Графік платежів та детальний розпис сукупності вартості кредиту виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Вказує, що підпис отримувача коштів на заявах про видачу готівки від 31.08.2007 в сумі 5 000 доларів США, від 28.09.2008 в сумі 2 480 доларів США, від 26.10.2007 в сумі 20 000 долари США та від 12.11.2007 в сумі 3500 долари США не відповідають його підписам, які зроблені на заявах про отримання траншу, у зв'язку з чим не визнає отримання суми кредиту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив таке.

Статут ПАТ ВіЕс Банк затверджено загальними зборами акціонерів ПАТ Фольксбанк згідно з протоколом №48 від 11.10.2013, погоджено Національним Банком України від 14.11.2013, проведено державну реєстрацію змін до установчих документів 16.12.2013. Згідно з положеннями статуту Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства Фольксбанк, перейменованого згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів. Публічне акціонерного товариства Фольксбанк є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Фольксбанк, перейменованого згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів у зв'язку з приведенням діяльності Відкритого акціонерного товариства Фольксбанк відповідно до вимог ЗУ Про акціонерні товариства. Відкрите акціонерне товариство Фольксбанк є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Електрон Банк, перейменованого згідно з рішенням загальних зборів акціонерів.

09.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством Електрон Банк та ОСОБА_1, як позичальником, укладено кредитний договір №06-2/158Ф, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 125 000 доларів США строком на 15 років на непоновлюваній основі. Надання коштів по кредитній лінії здійснюється банком виключно окремими частинами (надалі траншами) на письмову вимогу позичальника в межах визначеної суми кредитної лінії та оформляється окремою додатковою угодою до цього договору. При цьому строк користування окремим траншем кредиту не може перевищувати 1 року.

Додатковими угодами вносились зміни до розділу 1 кредитного договору. Зокрема, додатком №1 від 09.10.2006 визначено, що транш №1 надається в сумі 125 000 доларів США з терміном погашення не пізніше 07.10.2007. Процентна ставка за траншем складає 13%. Для розрахунків за даним траншем банк відкриває позичальнику кредитний рахунок 2232-1-4, рахунок для нарахованих процентів 2238-6-1. Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік зменшення кредитної лінії в сумі 125 000 доларів США, зокрема починаючи з листопада 2006 року по вересень 2021 року по 694 доларів США, 07.10.2021 774 долари США. Надалі відповідно до додаткової угоди №2 від 03.03.3007 позичальнику надано транш у розмірі 40 000 доларів США.

Згідно з додатком №2 від 03.03.2007 до кредитного договору банк зобов'язався відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 162 224 долари США строком на 15 років на поновлювальній основі.

Відповідно до додатку №6 від 31.08.2007 кредитний ліміт встановлено у розмірі 206297 доларів США. Згідно з додатком №8 кредитна лінія встановлено в розмірі 235 083 долари США. А згідно з додатком №12 від 30.03.2009 змінено її характер на непоновлювальну.

Згідно з додатковою угодою №10 від 19.11.2007 для обліку заборгованості за кредитом банк відкрив кредитний рахунок №0764.840, по відсотках 0956.840.

Графік зменшення кредитної лінії змінювався відповідно до додатків до кредитного договору №3 від 03.03.2007, №5 від 31.05.2007, №7 від 31.08.2007, №9 від 26.10.2007.

Відповідно до п. 1.3 позичальник зобов'язується повернути банку основну суму заборгованості по кожному траншу кредитної лінії та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк до 1 року в порядку, передбаченому кредитним договором.

Позичальник зобов'язується забезпечити повне погашення заборгованості по кредиту та нарахованих процентах за користування кредитними коштами в строк до 07.10.2021 в порядку, передбаченому кредитним договором на умовах погашення згідно з графіком зменшення ліміту, визначеним в додатку №1 до даного договору (п. 1.4).

Згідно з п. 1.5 процентна ставка за користування траншами кредитної лінії встановлюється у розмірі 13% річних. У випадках виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту (траншем) та/або процентами, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 16% річних. Після повного погашення простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється розмірі 13% річних.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 28.01.2009 до кредитного договору положення кредитного договору щодо збільшення процентної ставки у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами призупиняє свою дію з моменту підписання даної угоди до 01.06.2009.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 30.03.2009 сторони дійшли згоди змінити розмір процентів за користування кредитом позичальником, а саме на період з 01.03.2009 по 31.08.2009 включно процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 10% річних, з 01.09.2009 базова ставка встановлюється в розмірі 13% річних. А також вказаною угодою сторони змінили термін сплати позичальником частин кредиту, отриманого згідно з кредитним договором, а саме: місячний платіж по кредиту в розмірі 1399,00 доларів США, що підлягав поверненню позичальником в листопаді 2008 року та місячний платіж по кредиту в розмірі 1399,00 доларів США, що підлягав поверненню позичальником в грудні 2008 року, та місячний платіж по кредиту в розмірі 1399,00 доларів США, що підлягає поверненню позичальником в січні 2009 року, та місячний платіж в розмірі 230,00 доларів США, що підлягає поверненню позичальником з березня 2009 року до 31.08.2009, повинні бути сплаченні позичальником з рівномірним їх перенесенням на весь наступний термін кредиту, починаючи з квітня 2010 року. Починаючи з 01.03.2009 по 31.08.2009 позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 230,00 доларів США, в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Починаючи з 01.09.2009 по вересень 2021 року позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 1486,00 доларів США, в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Останній платіж сплачується в розмірі залишку заборгованості по кредиту в термін не пізніше 07.10.2021.

Як визначено п. 2.1 виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується іпотекою складського приміщення. Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором може забезпечуватися в майбутньому будь-якими іншими видами забезпечення, встановленими ЦК України (п. 2.2).

Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що позичальник має право впродовж строку дії цього договору, в межах встановленого ліміту, вказаного в додатку №1 до даного договору, отримувати кредит траншами виключно в доларах США при умові, що поточна заборгованість позичальника за вже отриманими траншами плюс сума нового траншу не перевищує встановленого ліміту.

Згідно з п. 3.2 кредитного договору для обліку заборгованості за кредитом на кожен транш кредитної лінії банк відкриває окремий кредитний рахунок, який відображається в додатковій угоді до цього договору. Надання кредиту (траншу) здійснюється банком в 7-денний термін з дня отримання банком письмової заявки від позичальника (п. 3.3). Надання кредиту здійснюється банком в готівковій формі. Датою надання кредиту є дата отримання позичальником суми кредиту з каси банку (п. 3.4). Відповідно до п. 3.6 повернення кредиту за кожним виданим траншем здійснюється позичальником шляхом внесення відповідної готівкової суми в касу банку на відповідний кредитний рахунок, зазначений в додатковій угоді до цього, договору, або шляхом перерахування коштів на цей рахунок у безготівковій формі з поточного рахунку позичальника, відкритого в банку чи в іншій уповноваженій банківській установі України. Датою повернення кредиту або його частини є дата зарахування банком суми кредиту або його частини на кредитний рахунок, зазначений в додатковій угоді до цього договору, та зарахування на відповідні рахунки нарахованих процентів за користування кредитом та можливих пені і штрафних санкцій, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 початком нарахування процентів за користування кредитом є дата надання кредиту або його частини. Нарахування процентів здійснюється в доларах США за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 365/366 днів у році, на суму фактичної заборгованості, з дати надання кредиту по дату його повернення, періодами з першого по останнє число місяця. При цьому дата надання і дата повернення кредиту вважається одним днем користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється в передостанній робочий день місяця або в день повного погашення кредиту, або при достроковій сплаті процентів за бажанням позичальника (п. 4.2 кредитного договору). Оплата нарахованих процентів по кожному виданому траншу здійснюється позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за звітним місяцем або в день повного погашення кредиту на рахунок, вказаний у відповідній додатковій угоді до цього договору. Якщо останній день строку виплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів у попередній робочий день. Про намір змінити розмір процентів за користування кредитом банк попереджує позичальника письмово за 10 днів до встановлення нового розміру процентної ставки. При цьому позичальник зобов'язаний надати банку письмове підтвердження про свою згоду (чи незгоду) на встановлення нового розміру процентної ставки за цим договором, в термін не пізніше 3-х днів з дня отримання попередження банку. Про це може бути також укладена відповідна додаткова угода (додаток) до цього договору (п. 4.5 кредитного договору).

Відповідно до додатку №11 від 29.08.2008 до кредитного договору змінено термін сплати нарахованих процентів сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до моменту повного повернення кредиту, в термін з першого по десятого числа (включно) місяця наступного за місяцем за який здійснюється сплата нарахованих процентів на відповідний рахунок банку вказаний в кредитному договорі. За останній місяць користування кредитними коштами сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником не пізніше дня повного погашення кредиту. Якщо останній день строку сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший не робочий день що визначений відповідно до закону, днем закінчення строку є попередній робочий день. Нарахування процентів здійснюється в останній робочий день місяця та в день повного погашення кредиту.

Згідно з додатковою угодою №3 від 20.04.2011 сторони дійшли згоди змінити розмір процентів за користування позичальником кредитом, отриманим згідно з кредитним договором, а саме:

на період з 01.04.2011 по 30.09.2011 включно, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 11% річних. З 01.10.2011 до закінчення терміну дії кредитного договору базова ставка встановлюється в розмірі 13% річних.

Крім того, даною додатковою угодою змінено термін сплати позичальником частин кредиту, а саме:

місячний платіж по кредиту в розмірі 230 доларів США, що підлягав сплаті позичальником з липня 2009 року по серпень 2009 року та місячний платіж по кредиту в розмірі 1486 доларів США, що підлягав поверненню позичальником з вересня 2009 року по квітень 2011 року та місячний платіж в розмірі 1486 доларів США, що підлягає поверненню позичальником з травня 2011 року по 30.10.2011 повинні бути сплачені позичальником з рівномірним їх перенесенням на весь наступний термін кредиту, починаючи з листопада 2011 року. Починаючи з 01.11.2011 позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 1811 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Останній платіж сплачується в розмірі залишку заборгованості по кредиту в термін не пізніше 07.10.2011.

Крім того, умови кредитного договору щодо збільшення процентної ставки у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, призупиняє свою дію з моменту підписання цієї угоди.

Прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 10.12.2009 по 20.04.2011 становить 33 389,66 доларів США вважається строковою заборгованістю за нарахованими процентами. З урахуванням умов даного пункту угоди, позичальник бере на себе зобов'язання починаючи з жовтня 2011 року до вересня 2012 року включно здійснювати сплату вищезазначених процентів щомісячно частинами в сумі 2782 долари США. Останній платіж сплачується в розмірі залишку строкової заборгованості за нарахованими процентами в термін не пізніше 30.09.2012.

Обов'язку банка відкрити позичальнику кредитну лінію кореспондує обов'язок позичальника повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та в порядку, встановлено договором, а також сплатити банку проценти за користування окремими частинами кредитної лінії (траншами) у розмірі та порядку, що встановлені кредитним договором (п. 5.1.1, п. 5.2.1., 5.2.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.1).

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Видача кредиту на загальну суму 238 139,98 доларів США підтверджується заявами про видачу готівки від 05.03.2007 на суму 40 000 доларів США, від 31.08.2007 на суму 5 000 доларів США, від 04.09.2007 на суму 37 000 доларів США, від 28.09.2007 на суму 2 480 доларів США, від 06.10.2007 на суму 20 000 доларів США, від 12.11.2007 на суму 3 500 доларів США, від 20.11.2007 на сум 3 000 доларів США, від 29.11.2007 на суму 2159,98 доларів США, від 11.10.2006 на суму 125 000 доларів США, а також відповідними виписками про рух коштів по рахунках позичальника. Вказана сума також підтверджена висновком судово-економічної експертизи №01/12-15 від 28.12.2015, який складався судовим експертом при розгляді цивільної справи №0907/5392/2012 про стягнення з ОСОБА_1 та його поручителів заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006. В даному висновку зазначено, що матеріалами, які представлені для дослідження, підтверджується зарахування банком на рахунки ОСОБА_1 в період з 09.10.2006 по 17.03.2014 коштів у розмірі 238 139,98 доларів США.

Посилання ОСОБА_1 на те, що підписи на деяких заявах про видачу готівки йому не належать, не підтверджені допустимими доказами відповідно до ст. 33, ч.2 ст. 34 ГПК України.

Оскільки позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати процентів, банк заявив позичальнику вимогу №09-3/39019 від 27.11.2011 про дострокове погашення кредиту, а в березні 2012 року звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_1 та його поручителів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позивач відповідно до умов кредитного договору змінив строк повернення кредиту і у позичальника виник обов'язок по поверненню кредиту в повному обсязі.

Враховуючи викладене, додаток №4 до кредитного договору, який є графіком платежів і який, як стверджує ОСОБА_1, ним не підписувався, не впливає на вирішення даного спору. Позичальником не доведено, що ним належним чином виконувались умови кредитного договору, зокрема згідно з додатковою угодою №3 від 20.04.2011.

Представленими банком виписками про рух коштів по рахунку підтверджується часткове погашення заборгованості. А тому слід визнати заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 08.04.2016 в розмірі 217 340,31 доларів США.

Крім того, за період з 16.11.2007 по 08.04.2016 позивачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами, заборгованість по яких, враховуючи часткове погашення, визначена у розмірі 136 093,19 доларів США.

Ні позичальник, ні іпотекодавець не надали інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення кредиту чи сплати відсотків в іншому розмірі, ніж той, який заявлений позивачем, як і не надали свій контррозрахунок заборгованості. У згаданому висновку судово-економічної експертизи №01/12-15 від 28.12.2015 у цивільній справі №0907/5392/2012 підтверджено наявність заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 214 872,33 долари США, яка розрахована в додатку №1 до експертизи. Цей додаток учасниками процесу не подано. При цьому з висновку вбачається, що експертом в погашення заборгованості по кредиту враховувались платежі по позичковому рахунку з іншим призначенням (наприклад, погашення відсотків). Це могло вплинути на розбіжності у визначенні суми заборгованості. Оскільки вказана експертиза проводилась за документами, поданими у іншій справі, можливості співставити ці документи немає, то суд не може взяти до уваги висновки цієї експертизи по питанню визначення заборгованості по кредиту. Суд встановлює обставини на підставі доказів, які подані учасниками процесу у даній справі.

Отже, станом на 08.04.2016 заборгованість за кредитним договором становить 217340,31 доларів США по кредиту та 136 093,19 доларів США по відсотках, разом - 353433,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 9 500 292,48 грн.

11.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством Електрон Банк, як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство Канва, як іпотекодавцем, та ОСОБА_1, як боржником, укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 11.10.2006 та зареєстрований в реєстрі за №Д-557. Відповідно до умов даного договору з метою повного та своєчасного виконання основного зобов'язання боржника іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме:

складське приміщення загальною площею 1 290,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2м, що належить ТОВ Підприємство Канва на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.09.2005 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету №173 від 21.06.2005, яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно з витягом №8482505, виданим 28.09.2005 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №12197127, номер запису 2148 в книзі 19в.

26.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Електрон Банк, як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство Канва, як іпотекодавцем, та ОСОБА_1, як боржником, укладено додатковий договір до іпотечного договору, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 26.10.2007 та зареєстрований в реєстрі за №Д-780. Відповідно до умов даного договору з метою повного та своєчасного виконання основного зобов'язання боржника іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме:

кафе Золотий колос загальною площею 270,8 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2л, що належить ТОВ Підприємство Канва на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.10.2005 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету №173 від 21.06.2005, яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно з витягом №8577326, виданим 09.10.2005 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №12318197, номер запису 2160 в книзі 19в.

Як додатковий договір до іпотечного договору №Д-780, так і іпотечний договір №Д-557 містять аналогічні умови.

Відповідно до п. 4 іпотечних договорів іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобов'язання чи умов даного договору.

Як передбачено п. 5 договорів взаємні права і обов'язки іпотекодавця і іпотекодержателя за даним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Сторони домовились, що нотаріус одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору на підставі заяви про реєстрацію обтяження іпотекодержателя вживає всі необхідні заходи по накладенню заборони на відчуження предмету іпотеки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а також на підставі повідомлення іпотекодержателя здійснює державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек. Іпотека є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії цього договору.

Як визначено п. 9 договорів іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (боржника) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання щодо затримки боржником щомісячної сплати процентів після настання строку їх сплати, у випадку затримки боржником часткового погашення кредиту (п. 14).

Відповідно до п. 15 договорів у разі порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі іпотекодержатель зазначає стислий зміст порушених іпотекодавцем та/або боржником зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору та ЗУ Про іпотеку". Положення цього пункту не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 16 договорів звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду

Як визначено п. 18 договорів після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, доходів, забезпечення належного господарського використання предмету іпотеки згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку встановленому цим договором. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Реалізація предмету іпотеки після звернення на нього стягнення може здійснюватися наступними способами, зокрема, на підставі рішення суду шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно з договором купівлі-продажу.

Відповідно до договору іпотеки 11.10.2006 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу накладено заборону відчуження зазначеного в договорі складського приміщення. Згідно з умовами додаткового договору 26.10.2007 приватним нотаріусом також накладено заборону відчуження кафе Золотий колос.

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами 1 та 3 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Закон України Про іпотеки є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна іпотеки.

Статтею 3 ЗУ Про іпотеку визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ Про іпотеку іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 7 ЗУ Про іпотеку визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ Про іпотеку майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до положень ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи неналежне виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків ПАТ ВіЕс Банк надсилав ТОВ Підприємство Канва повідомлення-вимогу вих.№10-3/12/46 від 10.06.2015 в порядку ст. 33 ЗУ Про іпотеку, в якому вказував на необхідність іпотекодавцю повернути заборгованість по кредиту протягом 30 днів з дати отримання повідомлення, але не пізніше 45 днів з дня його направлення банком. Отримання ТОВ Підприємство Канва вказаної вимоги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 12.06.2016.

Враховуючи неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка на день розгляду справи не погашена, ПАТ "ВіЕс Банк", як іпотекодержатель, набув право задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке передано в іпотеку ТОВ Підприємство Канва.

При вирішенні заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, суд виходить з того, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності по вимозі щодо погашення кредиту пов'язаний з направленням банком позичальнику вимоги №09-3/39019 від 27.12.2011 про дострокове погашення кредиту, а по відсотках з відповідною датою щомісячних платежів згідно з умовами договору. Проте, в березні 2012 року банк звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_1 та його поручителів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, в тому числі кредитних коштів та відсотків. Даний позов до цього часу не вирішений. Як передбачено ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Відповідно до ст. 510, 572 ЦК України позичальник та іпотекодавець виступають як боржники в одному зобов'язанні. В ст.1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що боржник це іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання. А тому подання вказаного позову до Івано-Франківського міського суду перервало перебіг позовної давності. Залишення без розгляду аналогічного позову ПАТ Фольксбанк до ТОВ Підприємство Канва згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2012 у справі №5010/407/2012-18/21 не впливає у даному випадку на визначення позовної давності. За тих обставин, позивач не пропустив позовну давність.

Як передбачено ч. 1 ст. 39 ЗУ Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Для визначення ринкової вартості предмета іпотеки у справі призначалася судова оціночно-будівельна експертиза. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 30.09.2016, яка була призначена відповідно до ухвали від 28.10.2016, ринкова вартість нерухомого майна складського приміщення становить 5 088 108 грн з врахуванням ПДВ, 4 070 486 грн без врахування ПДВ, а будівлі кафе Золотий колос - 1 409 054 грн з врахуванням ПДВ, 1 127 243 грн без врахування ПДВ. Оскільки ТОВ Підприємство Канва та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, посилались на обставини, що викликають сумнів у правильності висновку експерта, суд відповідно до ухвали від 28.10.2016 призначив повторну оціночно-будівельну експертизу. Згідно з висновком експерта від 28.02.2017, який складений при повторній оціночно-будівельній експертизі, ринкова вартість складського приміщення становить 4 744 065 грн, а кафе Золотий колос - 2 072 450 грн. При цьому з висновку від 30.09.2016 слідує, що для розрахунку вартості нерухомого майна з врахуванням ПДВ є формула, яку не було застосовано експертом при розрахунку вартості нерухомого майна при складенні висновку від 28.02.2017. Отже, вартість нерухомого майна у повторній оціночно-будівельній експертизі, у висновку від 28.02.2017, визначена без врахування ПДВ, і є початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором по кредиту та відсотках становить 353433,50 доларів США (за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення 9500 292,48 грн), а ринкова вартість вказаного іпотечного майна 6 816 515 грн, за рахунок вартості предмета іпотеки можуть бути погашені кредит та відсотки. Відповідно до п.3.7 кредитного договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється в такій черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; прострочені комісії; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків; штрафні санкції. У зв'язку з викладеним нарахована банком пеня в розмірі 2449160,54 грн не може бути погашена за рахунок предмета іпотеки, а тому відсутні підстави для її визначення. Враховуючи особливості нарахування та можливість зменшення пені в кредитних правовідносинах за участю фізичних осіб, дані обставини підлягають дослідженню та встановленню при вирішенні згаданої цивільної справи.

Заперечення відповідача про неможливість передачі ПАТ ВіЕс Банк в управління іпотечного майна, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства, не можуть бути взяті до уваги, оскільки статтею 34 ЗУ Про іпотеку передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Крім того, можливість передачі предмета іпотеки в управління передбачена умовами іпотечного договору та додатку до нього. Тому предмет іпотеки слід передати в управління іпотекодержателю.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки ціну позову становить вартість предмета іпотеки і часткове задоволення позовних вимог не пов'язане з її зміною. Крім того, в постанові Пленуму ВГС України №7 від 21.02.2013 роз'яснено, що у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК. Враховуючи скасування Львівським апеляційним господарським судом ухвали суду першої інстанції від 01.10.2015 про зупинення провадження у справі, з відповідача слід стягнути судовий збір за подання позивачем апеляційної скарги у розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 43, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Канва" про погашення заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006 станом на 08.04.2016 в розмірі 353 433,50 доларів США, з яких 217 340,31 доларів США - заборгованість по кредиту, 136 093,19 доларів США - заборгованість по відсотках, а також 2 449 160,54 грн пені, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - складське приміщення загальною площею 1290,2 кв.м по вул. І. Макуха, 2м, м. Івано-Франківськ, кафе "Золотий колос" загальною площею 270, 8 кв.м по вул. І. Макуха, 2л, м. Івано-Франківськ.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №06-2/158Ф від 09.10.2006, укладеним з ОСОБА_1, в розмірі 353 433,50 доларів США (триста п'ятдесят три тисячі чотириста тридцять три долари США п'ятдесят центів), що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 9 500 292,48 грн (дев'ять мільйонів п'ятсот тисяч двісті дев'яносто дві гривні сорок вісім копійок), та включає в себе 217 340,31 доларів США заборгованості по кредиту, 136 093,19 доларів США заборгованості по відсотках, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Підприємство Канва, згідно з договором іпотеки від 11.10.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 11.10.2006 та зареєстрований в реєстрі за №Д-557 з наступними змінами та додатковими договорами, а саме:

складське приміщення загальною площею 1 290,2 кв.м (одна тисяча двісті дев'яносто цілих два десятих квадратних метри), яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2м (два М), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Підприємство Канва на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.09.2005 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету №173 від 21.06.2005, яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно з витягом №8482505, виданим 28.09.2005 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №12197127, номер запису 2148 в книзі 19в;

кафе Золотий колос загальною площею 270,8 кв.м (двісті сімдесят цілих вісім десятих квадратних метри), яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. І. Макуха, буд. 2л (два Л), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Підприємство Канва на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.10.2005 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету №173 від 21.06.2005, яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно з витягом №8577326, виданим 09.10.2005 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №12318197, номер запису 2160 в книзі 19в;

шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством ВіЕс Банк (79000, м.Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно з договором купівлі-продажу за початковою ціною (ринкова вартість станом на 28.02.2017), яка не менше ніж 4 744 065 грн (чотири мільйони сімсот сорок чотири тисячі шістдесят п'ять гривень) для складського приміщення загальною площею 1290,2 кв.м, та 2 072 450 грн (два мільйони сімдесят дві тисячі чотириста п'ятдесят гривень) для кафе Золотий колос загальною площею 270,8 кв.м, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу.

Закріпити за Публічним акціонерним товариством ВіЕс Банк права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб, визначених управителем, до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна, переданого в управління, з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління, з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань, пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права, необхідні для здійснення належного управління майном.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ТОВ Підприємство Канва на користь ПАТ ВіЕс Банк 73 080 грн (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції, та 1 378 грн (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору, сплаченого за розгляд справи в Львівському апеляційному господарському суді.

Накази видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.03.17

Головуючий суддя Малєєва О. В.

Суддя Гриняк Б. П.

Суддя Деделюк Б. В.