номер провадження справи 33/4/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

14.03.2017 справа № 908/3563/16

за позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 фактична адреса: АДРЕСА_2)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Ведмедь А.Є. - довіреність № 230/20-19 від 11.07.2016 р.

від відповідача : не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району, м. Запоріжжя, звернувся в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя, основного боргу в сумі 1948, 50 грн., пені в сумі 15,84 грн., 3 % річних в сумі 159,15 грн., втрат від інфляції в сумі 1518,75 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.01.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 07.02.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.02.2017 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 21.02.2017 р.

Ухвалою суду від 21.02.2017р., на підставі ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору у справі № 908/3563/16 продовжено на п'ятнадцять днів - до 20.03.2017р., розгляд справи відкладено на 14.03.2017р.

За заявою представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 101819 від 01.03.2007р., укладеного між сторонами, позивач у період: березень 2014р., травень 2015р., квітень 2016р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 2648,89 грн. Однак, відповідач свої обов'язки за договором належним чином не виконав, оплату за спожиту у спірному періоді теплову енергію в повному обсязі та у встановлений договором строк не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 1948,50 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за спірним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 15,84 грн., 3% річних - 159,15 грн. та втрат від інфляції - 1518,75 грн.

14.03.2017р. до канцелярії господарського суду від позивача надійшла письмова заява про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних і втрат від інфляції на всю заявлену до стягнення суму за цими вимогами - 1693,74 грн. та про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу - 1948,50 грн. у зв'язку з його оплатою відповідачем.

Подана позивачем заява, в частині зменшення позовних вимог, судом до розгляду не прийнята, як процесуально безпідставна.

Так, статтею 22 ГПК України передбачено право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

При цьому, згідно п. 3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Таким чином, зменшення позовних вимог на всю заявлену до стягнення суму не узгоджується з приписами ГПК України, оскільки в цьому разі позовна вимога (ціна позову) буде дорівнювати нулю.

Таким чином заява позивача про зменшення розміру позовних вимог за своїм правовим змістом суперечить вимогам ст. 22 ГПК України і є процесуально безпідставною.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України, господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За таких обставин зменшення розміру позовних вимог не прийнято судом, оскільки суперечить законодавству.

В судовому засіданні 14.03.2017р., від Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1948,50 грн. та про відмову від позову в іншій частині заявлених позовних вимог. В поданій до суду заяві позивач зазначив, що в ході розгляду справи, суму основного боргу відповідачем погашено у повному обсязі, в зв'язку з чим спір в цій частині між сторонами відсутній, на підтвердження надано копію квитанції № П117/5131032/1 від 09.03.2017р. В частині стягнення пені в розмірі 15,84 грн., 3% річних - 159,15 грн. та втрат від інфляції - 1518,75 грн., позивач, користуючись правом, наданим ст. 78 ГПК України прийняв рішення відмовитися від позовних вимог. У зв'язку з цим просить суд прийняти відмову від позову в частині вимог про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції. Наслідки відмови від позовних вимог позивачу відомі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, відповідач по справі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що провадження по справі підлягає припиненню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Згідно квитанції № П117/5131032/1 від 09.03.2017р., з посиланням на сплату основного боргу по справі № 908/3563/16, відповідачем на користь позивача перераховано грошові кошти в сумі 1948,50 грн.

Таким чином, заявлену до стягнення суму 1948,50 грн. основного боргу, сплачено відповідачем під час розгляду справи судом, тому провадження в цій частині підлягає припиненню за відсутністю предмета спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо відмови позивача від позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції, слід зазначити наступне.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За положеннями п. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України, господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Подана позивачем відмова від позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції підписана уповноваженим представником позивача, не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси. Наслідки вказаної відмови позивачу відомі, про що зазначено у поданій заяві.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позовних вимог про стягнення пені в розмірі 15,84 грн., 3% річних - 159,15 грн. та втрат від інфляції - 1518,75 грн., провадження у справі № 908/3563/16 в цій частині припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за вимогою про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції покладається на позивача, а судовий збір за вимогою про стягнення основного боргу підлягає поверненню позивачу - за наявності його письмової заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78, п. 1-1, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/3563/16 за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району суми 1948,50 грн. основного боргу, припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Прийняти відмову Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району від позову за вимогами про стягнення пені в розмірі 15,84 грн., 3% річних - 159,15 грн. та втрат від інфляції - 1518,75 грн.

Провадження у справі № 908/3563/16 за вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Дніпровського району пені в розмірі 15,84 грн., 3% річних - 159,15 грн. та втрат від інфляції - 1518,75 грн., припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття.

Суддя М.В. Мірошниченко