КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа№ 910/19853/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Семенчук В.Ю. - дов. № 3-243110/789 від 13.02.2017

від відповідача Вадовський В.С. - дов. б/н від 23.11.2016

Яковлєв О.С. - дов. б/н від 14.11.2016

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та

Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування

вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного

товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 26.12.2016 (суддя Пригунова А.Б.)

у справі № 910/19853/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк

«Фінанси та Кредит»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс»

про стягнення 15 205 013, 14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 у справі № 910/19853/16 призначено судову експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інститут судових експертиз. Зупинено провадження у даній справі на час проведення судової експертизи.

Не погодившись із згаданою ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що зупиняючи провадження у справі у зв'язку із призначенням судової експертизи у справі, місцевий суд не навів обґрунтувань необхідності спеціальних знань для оцінки правильності поданих позивачем розрахунків, не зазначив в чому полягає потреба у спеціальних знаннях та неможливість вирішення справи по суті позовних вимог тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/19853/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 14.03.2017.

В судове засідання з'явились представники сторін, представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в скарзі підстав, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Представники відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, а відтак ухвалу місцевого суду як законну та обґрунтовану залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» про стягнення заборгованості за договором про відновлювану кредитну лінію №1375-11 від 07.09.2011р. в розмірі 15 205 013,14 грн., з яких: 8 030 538,76 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 5 042 204,48 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам, 2 132 269,90 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за вищезгаданим договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 у справі № 910/19853/16 призначено судову експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інститут судових експертиз.

На вирішення судових експертів поставлено наступні питання:

- чи відповідає розрахунок загальної суми заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1375-11 від 07.09.2011р., який підлягає сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» ( т.1 а.с. 87-90) умовам договору про відновлювальну кредитну лінію №1375-11 від 07.09.2011р., додаткових договорів (угод) до нього та/або випискам по рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс»,

- якщо ні, то яка сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, сума простроченої заборгованості по відсоткам за період з 14.09.11 до 01.09.16р., сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту за період з 04.03.16 до 29.07.16, сума пені за прострочення сплати відсотків за період з 04.03.16 до 31.08.16 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» за договором про відновлювальну кредитну лінію №1375-11 від 07.09.2011.

Провадження у даній справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Відповідно до ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі.

За приписами ч. 1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у ХІІ розділі ГПК України.

Частиною 2 ст. 79 ГПК України передбачено виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі, а саме: господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Положеннями господарсько-процесуального законодавства встановлено два види зупинення провадження у справі: обов'язковий (ч.1ст.79 ГПК України) і факультативний, який застосовується на розсуд суду, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи (п. 1 ч.2 ст.79 ГПК України).

Виходячи із змісту вимог ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування факультативного виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, які перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Враховуючи правові позиції Вищого господарського суду України (постанова від 11.04.2016 у справі № 910/16151/15 ) та Верховного Суду України (постанова від 20.01.2009 у справі № 24/489), апеляційний суд вважає, що ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною, адже зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням в зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи й щодо зупинення провадження у справі.

У відповідності до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

З огляду на наведені правові приписи апеляційний суд не вправі оцінювати правомірність призначення місцевим судом судової експертизи, а лише законність зупинення в зв»язку з цим провадження у справі.

На необхідність зупинення провадження по справі в зв'язку з призначенням судової експертизи націлює суди й Пленум Вищого господарського суду України, зокрема, п. 11 постанови від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», якою встановлено, що після розгляду клопотання експерта з приводу подання додаткових доказів, провадження по справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребовувались судом, надсилаються до експертної установи. Наведене підтверджує правомірність зупинення провадження у справі в зв'язку з призначенням судової експертизи.

За приписами п. 12 цієї ж постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Проте положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розповсюджуються на сторін не лише в частині розгляду справи упродовж розумного строку, а й щодо прав кожного на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, прийняття вмотивованого рішення у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Як встановлено положеннями п. 19 вищезгаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4, ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Всупереч наведеному, оскаржуючи ухвалу про зупинення провадження, апелянт фактично вдався до аналізу підстав призначення місцевим судом судової експертизи.

Крім цього, п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи в межах строку від 10 до 90 календарних днів й більше.

За відсутності на час призначення судової експертизи критеріїв, вихідних даних та повноважень щодо визначення статусу складності дослідження й інших необхідних відомостей, відтак відсутності інформації щодо можливого терміну виконання судової експертизи, з врахуванням приписів ст. 69 ГПК України щодо розгляду справи у двомісячний строк від дня одержання позовної заяви, за наявності дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі № 910/19853/16 на підставі ч.2 ст.79 ГПК України в зв'язку з призначенням судової експертизи.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування оскаржуваної ували наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 у справі № 910/19853/16 - без змін.

Матеріали справи №910/19853/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук