номер провадження справи 5/3/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 Справа № 908/22/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ" (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 21; поштова адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Головпоштамт, а/с 288)

До відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕВІС" (71612, Запорізька область, с.Кам'янське, вул. Центральна, 35 - а)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма "ФЕРРОЕКС" (69000, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 21)

про визнання договору недійсним

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Галкін М.Г., №05/01/17-1 від 05.01.2017

Галкін Г.О., директор, витяг з ЄДР № від 05.01.2017

Від відповідача - 1: Ясир А.І., довіреність №1 від 23.10.2014

Від відповідача - 2: Ясир А.І., довіреність №1 від 01.01.2017

СУТНІСТЬ СПОРУ:

06.01.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ" до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕВІС", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма "ФЕРРОЕКС" про визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 06.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/22/17, справі присвоєно номер провадження - 5/3/17, розгляд якої призначено на 08.02.2017. У судовому засіданні 08.02.2017 судом було оголошено перерву до 24.02.2017. Ухвалою суду від 24.02.2017 № 908/22/17 продовжено строк розгляду справи на 15 днів - до 21.03.2017, у судовому засіданні оголошено перерву до 17.03.2017. У судовому засіданні 17.03.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 28.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕВІС» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма «ФЕРРОЕКС» (кредитор) було укладено договір про переведення боргу (далі - договір), відповідно до якого цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у окремій частині зобов'язань, що виникають із договору № 11/01-14-2 від 01.11.2014, укладеного між первісним боржником та кредитором (далі - основний договір). Первісний боржник підтверджує загальну суму зобов'язань у розмірі 442107,80 грн. з ПДВ, що виникли за фактично поставлений товар згідно умов основного договору та оформлених сторонами видаткових накладних № РН - 0000036 від 29.12.2014 (на суму 255000,00 грн. з ПДВ), № РН - 0000010 від 18.02.2015 (на суму 15066,00 грн. з ПДВ) та №РН - 0000020 від 27.08.2015 (на суму 172041,80 грн. з ПДВ). Директор ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» ОСОБА_4 не мав права на укладання такого договору без погодження Загальних зборів товариства відповідно до п. 8.20 Статуту ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ». Крім того, рішення зборів учасників, оформлене Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» від 01.08.2015, не відповідає положенням пунктів 8.14., 8.15 Статуту Товариства. Також, позивач зазначає, що відповідач - 2 був обізнаний про наявність обмежень директора товариства позивача щодо укладання договорів, оскільки учасник відповідача - 2 є засновником товариства позивача. Просить позовні вимоги задовольнити, визнати недійсним договір про переведення боргу від 28.05.2015.

Відповідачі 1, 2 проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі. Суду надано письмовий відзив, відповідно до якого директор ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» мав право на укладання спірного договору. Відповідно до рішення зборів учасників, оформленого Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» від 01.08.2015, надано дозвіл директору підприємства ОСОБА_4 на укладання та підписання договорів, угод, вчинення інших право чинів, що перевищують 100 000,00 грн. на період з 01.08.2015 по 31.08.2015, який підписаний головою та секретарем зборів. Вказане рішення, оформлене Протоколом загальних зборів, не визнано у судовому порядку недійсним. До того ж, у подальшому відповідно до ст. 241 ЦК України, укладений спірний договір було схвалено сторонами, оскільки були здійснені часткові оплати. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма «ФЕРРОЕКС» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (далі - покупець) було укладено договір поставки № 11/01-14-2, відповідно до якого продавець зобов'язується протягом дії цього договору передати покупцю у власність, а покупець - прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) окремими партіями за цінами та у кількості, які узгоджуються сторонами у накладних. Найменування, марка, кількість, ціна, вартість товару зазначається у накладній. При поставці узгодженої партії товару автомобільним транспортом продавця оплата здійснюється по факту доставки товару до місця призначення протягом 7 банківських днів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Між сторонами були укладені специфікації до договору (а.с. 83 - 89). Факт здійснення поставки товару підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи (а.с. 90 - 104). Товар було сплачено частково.

28.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (далі - первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕВІС» (далі - новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма «ФЕРРОЕКС» (далі - кредитор) було укладено договір про переведення боргу (далі - договір), відповідно до п.п. 1 - 8 якого цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у окремій частині зобов'язань, що виникають із договору № 11/01-14-2 від 01.11.2014, укладеного між первісним боржником та кредитором (далі - основний договір). Первісний боржник підтверджує загальну суму зобов'язань у розмірі 442107,80 грн. з ПДВ, що виникли за фактично поставлений товар згідно умов основного договору та оформлених сторонами видаткових накладних № РН - 0000036 від 29.12.2014 (на суму 255000,00 грн. з ПДВ), № РН - 0000010 від 18.02.2015 (на суму 15066,00 грн. з ПДВ) та № РН - 0000020 від 27.08.2015 (на суму 172041,80 грн. з ПДВ). Загальна сума грошового зобов'язання підтверджується Актом звірки взаємних заборгованостей, складеного 28.08.2015 між первісним боржником та кредитором (Додаток № 1 до договору). Новий боржник підтверджує наявність перед первісним боржником грошових зобов'язань у розмірі 458286,95 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом звірки взаємних заборгованостей, складеного 15.08.2015 між первісним боржником та новим боржником (Додаток № 2 до договору). В межах загальної заборгованості, зазначеної в п. 3 цього договору, первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 442107,80 грн. з ПДВ, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання. Кредитор не заперечує проти заміни зобов'язань первісного боржника за основним договором відповідними зобов'язаннями нового боржника, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. Новий боржник признає всі умови основного договору і підтверджує, що не має будь-яких заперечень, проти вимог кредитора, що ґрунтуються на відносинах між кредитором та первісним боржником за основним договором. Новий боржник сплачує борг (грошове зобов'язання) первісного боржника у розмірі 442107,80 грн. з ПДВ на банківський рахунок кредитора за реквізитами, вказаними у п. 14 цього договору. Новий боржник, підписуючи цей договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов'язана із основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним боржником та кредитором (а.с. 22, 36).

В матеріалах справи міститься Акт звірки взаєморозрахунків станом на 15.08.2015 на суму 458286,95 грн., підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕВІС», яка підтверджує наявність заборгованості на користь ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (а.с. 37, 76).

Відповідно до Протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» від 01.08.2015 (а.с. 38) надано дозвіл директору підприємства ОСОБА_4 на укладання та підписання договорів, угод, вчинення інших право чинів, що перевищують 100 000,00 грн. на період з 01.08.2015 по 31.08.2015, який підписаний головою та секретарем зборів.

Згідно із Актом звірки станом на 01.09.2015 заборгованість між ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» відсутня (а.с. 39, 77).

Станом на 30.11.2015 заборгованість ТОВ «НЕВІС» перед ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» складає 276700,00 грн., про що сторонами складено Акт звірки (а.с. 40, 78).

Станом на 28.08.2015 заборгованість ТОВ «ФЕРРОЕКС» перед ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» складає 442 107,80 грн., про що сторонами складено Акт звірки (а.с. 75).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач просить суд визнати недійсним договір 28.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕВІС» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізька зовнішньоторгова фірма «ФЕРРОЕКС» (кредитор) про переведення боргу (договір), оскільки договір підписано директором ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» ОСОБА_4 з перевищенням повноважень на укладання таких договорів.

Дослідивши у судовому засіданні Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ», затверджений загальними зборами Товариства, оформленими протоколом № 1 від 20.05.2014 та зареєстрований 05.06.2014 за № 0036393 (а.с. 129, далі - Статут), суд встановив, що пунктом 8.20. Статуту визначено, що директор товариства має право: 1) діяти без довіреності від імені товариства, представляти його в усіх державних органах та установах, у відносинах з фізичними та юридичними особами, незалежно від форм власності та підпорядкування, виступати від імені товариства у судових органах; представляти інтереси товариства на зборах засновників (учасників, акціонерів) господарських товариств, об'єднань підприємств, інших суб'єктів діяльності, громадських організацій з усіх питань діяльності таких господарських товариств, об'єднань підприємств, інших суб'єктів господарської діяльності, громадських організацій; підписувати від імені товариства протоколи (рішення) зборів засновників (учасників, акціонерів) та інші документи, прийняті на зборах; 2) розпоряджатися майном та коштами товариства; 3) укладати та припиняти угоди, договори, а також вчиняти інші правочини, з усіх питань діяльності товариства, в т.ч. зовнішньоекономічні та кредитні за виключенням наступних випадків, які вимагають попереднього згоди зборів учасників: розпорядження активами товариства на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн., в т.ч. продаж оборотних і необоротних активів, придбання оборотних і необоротних активів, здійснення фінансових інвестицій; передача у володіння / користування / розпорядження / заставу активів одному контрагенту, справедлива вартість яких одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн.; надання гарантій/поручительства за третю особу на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця перевищує 100 000,00 грн.; 4) відкривати рахунки в будь-якій валюті в установах банків як на території України, так і за її межами, розпоряджатися коштами, розміщеними на рахунках товариства; 5) запроваджувати та скасовувати посади директорів філій та представництв, визначати їх кількість та повноваження, призначати на вказані посади працівників та звільняти із займаних посад; 6) затверджувати штатний розпис товариства, вирішувати питання прийняття та звільнення працівників, укладення трудових договорів та контрактів, встановлювати форми оплати праці, застосовувати заохочення та накладати стягнення, вирішувати трудові спори; 7) видавати накази та розпорядження з будь-яких питань діяльності товариства, підписувати інші внутрішні документи товариства; 8) підписувати документи фінансової, статистичної та податкової звітності, підписувати векселі, які видаються від імені товариства; 9) скликати позачергові збори учасників з будь-яких питань діяльності товариства; тощо.

Пунктами 8.14, 8.15. Статуту ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» передбачено, що рішення зборів учасників ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» оформлюється у вигляді протоколу. Протокол підписується всіма учасниками або їх представниками, присутніми на зборах учасників. Якщо протокол викладено більш, ніж на двох сторінках, всі сторінки протоколу нумеруються і, або кожна сторінка протоколу підписується головою та секретарем зборів, або прошиваються та скріплюються підписами учасників (їх представників), які присутні на зборах учасників. У разі, коли учасником є юридична особа, підпис представника учасника засвідчується печаткою учасника. До компетенції загальних зборів належить вирішення зокрема питання надання попередньої згоди на вчинення директором наступних правочинів: розпорядження активами товариства на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн., в т.ч. продаж оборотних і необоротних активів, придбання оборотних і необоротних активів, здійснення фінансових інвестицій; передача у володіння / користування / розпорядження / заставу активів одному контрагенту, справедлива вартість яких одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн.; надання гарантій/поручительства за третю особу на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця перевищує 100 000,00 грн. (а.с. 13, 128).

Позивач стверджує, що Протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» від 01.08.2015 (а.с. 38), яким надано дозвіл директору підприємства ОСОБА_4 на укладання та підписання договорів, угод, вчинення інших право чинів, що перевищують 100 000,00 грн. на період з 01.08.2015 по 31.08.2015, підписаний лише головою та секретарем зборів, що є порушенням п.п. 8.14., 8.15. Статуту ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ», збори фактично не проводились, докази їх скликання відсутні.

Відповідно до п.п. 3.3., 3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке. Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

У зв'язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 ЦК України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

У зв'язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо такі обмеження передбачені законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 28.08.2015 заборгованість ТОВ «ФЕРРОЕКС» перед ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» складала 442 107,80 грн., про що сторонами складено Акт звірки (а.с. 75).

Згідно із Актом звірки станом на 01.09.2015 заборгованість між ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» була відсутня (а.с. 39, 77).

Станом на 30.11.2015 заборгованість ТОВ «НЕВІС» перед ТОВ Запорізька зовнішньоторговельна фірма «ФЕРРОЕКС» складала 276700,00 грн., про що сторонами складено Акт звірки (а.с. 40, 78).

Пунктом 8.20 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ», затвердженого загальними зборами Товариства, оформленими протоколом № 1 від 20.05.2014 та зареєстрованого 05.06.2014 за № 0036393 (а.с. 129, далі - Статут), директор товариства має право укладати та припиняти угоди, договори, а також вчиняти інші право чини, з усіх питань діяльності товариства, в т.ч. зовнішньоекономічні та кредитні за виключенням наступних випадків, які вимагають попереднього згоди зборів учасників: розпорядження активами товариства на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн., в т.ч. продаж оборотних і необоротних активів, придбання оборотних і необоротних активів, здійснення фінансових інвестицій; передача у володіння / користування / розпорядження / заставу активів одному контрагенту, справедлива вартість яких одноразово або частинами протягом місяця з одним контрагентом перевищує 100 000,00 грн.; надання гарантій/поручительства за третю особу на загальну суму, яка одноразово або частинами протягом місяця перевищує 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; зобов'язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

З тексту спірного договору вбачається, що позивач виступав у якості первісного боржника і за договором передав наявну на момент укладання заборгованість іншому боржнику (ТОВ «НЕВІС») за згодою кредитора.

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК УКраїни). Відповідно до умов укладеного спірного договору кредитор не заперечує проти заміни зобов'язань первісного боржника за основним договором відповідними зобов'язаннями нового боржника, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Таким чином, згідно із укладеним договором позивачем було передано не активи підприємства, а зобов'язання (пасиви) у вигляді свої заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. За ч. 3 наведеної норми орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Таким чином, згідно вимог ст. 92 ЦК країни та ст. 65 ГК України правоздатність юридичної особи реалізується через її виконавчі органи або особу, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені. Підставами виникнення повноваження правочиноздатності у відносинах за участю юридичної особи є вказівки установчих документів або закону з урахуванням, відповідно, обмежень, визначених ними.

Крім того, Приватним підприємством «Аудиторська фірма «Синтез - Аудит - Фінанси» на підставі договору № 42/2017 від 06.03.2017 проведена аудиторська експертиза господарських операцій ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» (далі - продавець) та стану розрахунків з ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» (далі - покупець) за договором поставки №11/01-14-2 від 01.11.2014, за результатами якої складено експертний висновок щодо стану розрахунків ТОВ Запорізька зовнішньоторгова фірма «ФРРОЕКС» з ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ».

ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» здійснило поставку товару ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» відповідно Договору поставки №11/01-14-2 від 01.11.2014, що підтверджується наступними документами:

1 Специфікація №1 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 04.11.2014, рахунок-фактура № СФ-0000022 від 30.10.2014 на суму 35780,80грн., видаткова накладна №РН-0000028 від 19.11.2014 на продаж товару метилтретбутиловий ефір (МТБЕ) в кількості 1,672т. на суму 35780,80грн. в т. ч. ПДВ 5963,47грн., податкова накладна № 30 від 19.11.2014.

2. Специфікація №2 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 24.11.2014, рахунок-фактура № СФ-0000029 від 24.11.2014 на суму 93024,00грн., видаткова накладна №РН-0000029 від 24.11.2014 на продаж товару метилтретбутиловий ефір(МТБЕ) в кількості 3,648т. на суму 93024,00грн. в т. ч. ПДВ 15504,00грн., податкова накладна № 31 від 24.11.2014.

3. Специфікація №3 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 17.12.2014, рахунок-фактура № СФ-0000034 від 17.12.2014 на суму 50719,50грн., видаткова накладна №РН-0000034 від 17.12.2014 на продаж товару метилтретбутиловий ефір(МТБЕ) в кількості 1,989т. на суму 50719,50грн. в т. ч. ПДВ 8453,25грн., податкова накладна № 36 від 17.12.2014.

4. Специфікація №4 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 26.12.2014, рахунок-фактура № СФ-0000036 від 26.12.2014 на суму 50719,50грн., видаткова накладна №РН-0000035 від 26.12.2014 на продаж товару метилтретбутиловий ефір (МТБЕ) в кількості 1,989т. на суму 50719,50грн. в т. ч. ПДВ 8453,25грн., податкова накладна № 37 від 26.12.2014.

5. Специфікація №5 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 29.12.2014, рахунок-фактура № СФ-0000037 від 29.12.2014 на суму 255000,00грн., видаткова накладна №РН-0000036 від 29.12.2014 на продаж товару метилтретбутиловий ефір (МТБЕ) в кількості 10,000т. на суму 255000,00грн. в т. ч. ПДВ 42500,00грн., податкова накладна №38 від 29.12.2014.

б. Специфікація №6 до Договору№11/01-14-2 від 01.11.2014 від 18.02.2015, рахунок-фактура № СФ-0000015 від 18.02.2015 на суму 15066,00грн.,видаткова накладна №РН-0000010 від 18.02.2015р. на продаж товару метилтретбутиловий ефір(МТБЕ) в кількості 0,465т. на суму 15066,00грн. в т. ч. ПДВ 2511,00грн.,податкова накладна № 10 від 18.02.2015.

7. Специфікація №7 до Договору №11/01-14-2 від 01.11.2014 від 27.08.2015, рахунок-фактура № СФ-0000027 від 27.08.2015 на суму 172041,80грн., видаткова накладна №РН-0000020 від 27.08.2015 на продаж товару метилтретбутиловий ефір (МТБЕ) в кількості 6,517т. на суму 172041,80грн. в т. ч. ПДВ 28673,63грн., податкова накладна № 19 від 27.08.2015.

За всіма Специфікаціями товар було отримано ОСОБА_4 на підставі довіреностей №27 від 17.11.2014, №28 від 24.11.2014, №38 від 17.12.2014, №41 від 26.12.2014, №42 від 29.12.2014, №13 від 18.02.2015, № 27/08-15 від 27.08.2015.

Всього по договору поставки було поставлено товар на суму 672 351,60 грн. Оплата за товар здійснювалась частково на рахунок ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» у сумі 230439,80 грн. Заборгованість за поставлений товар ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» перед ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» на 27.08.2015 складає 442 107,80 грн., що підтверджується актами звірки заборгованості та бухгалтерськими регістрами (оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та картка рахунку 361, які надані відповідачами 1, 2). 28.08.2015 було укладено договір про переведення боргу в сумі 442 107,80 грн. ТОВ «НЕВІС» перерахувало кошти частково у розмірі 165407,80 грн. Заборгованість ТОВ «НЕВІС» перед ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» на 01.01.2017 складає 276700,00 грн. Дані господарські операції відображені в бухгалтерському обліку та звітності ТОВ ЗЗТФ «ФЕРРОЕКС» в повному обсязі (а.с. 152 - 154).

Суд зазначає, що рішення Зборів учасників ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ», оформлене Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» від 01.08.2015 (а.с. 38), яким надано дозвіл директору підприємства ОСОБА_4 на укладання та підписання договорів, угод, вчинення інших право чинів, що перевищують 100 000,00 грн. на період з 01.08.2015 по 31.08.2015, підписаний головою та секретарем зборів, не визнано в судовому порядку недійсним. Доказів зворотного позивачем суду не надано. Питання визнання вказаного рішення Зборів учасників ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ», оформленого протоколом загальних зборів учасників від 01.08.2015 не є предметом спору у цій справі №908/22/17.

Крім цього, оскільки директор ТОВ «ФЕРРОЕКС ІНВЕСТ» ОСОБА_4, підписавши спірний договір фактично розпорядився не активами, а зобов'язаннями товариства, то зазначені у п. 8.20. Статут обмеження його повноважень не поширюються на вказану угоду і не потребують попередньої згоди загальних зборів учасників. Тому навіть за умови встановлення порушення порядку скликання та/або проведення відповідних зборів, прийняте ними рішення ніяким чином не впливає на обсяг повноважень ОСОБА_4 при підписанні спірної угоди.

Як роз'яснено в п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 під час підписання оспорюваної угоди діяв в межах наданих йому Статутом повноважень директора, сторони в подальшому вчинили дії, які свідчать про схвалення цієї угоди (часткове погашення заборгованості новим кредитором), а тому відсутні правові підстави для визнання спірного договору недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати відносяться на позивача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 21.03.2017.