ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" березня 2017 р.Справа № 916/137/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 30.12.2016р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, )

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «ПАРУТКІН» (68712, Одеська обл., Болградський р-н, с. Городнє, вул. Калініна, буд. 95, )

про: стягнення 237346,10 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства «ПАРУТКІН» про стягнення 237346,10 грн., з яких: 148119,51 грн. боргу, 955,10 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 16983,63 грн. пені, 16446,83 грн. 28% річних, 44029,44 грн. штрафу та 10811,59 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2017р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 15.02.2017р. о 12:00; доручено Обухівському районному суду Київської області організувати в приміщенні суду за адресою: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 20 - участь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/137/17, призначеному на 15.02.2017р. о 12:00; розяснено Товариству з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО», що у разі його явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, воно візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; витребувано додаткові документи.

10.02.2017р. за вх.№3270/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

10.02.2017р. за вх.№3271/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Судове засідання 15.02.2017р. не відбулось у звязку з перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2017р. розгляд справи призначено на 17.03.2017р. о 12:00; доручено Обухівському районному суду Київської області організувати в приміщенні суду за адресою: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 20 - участь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/137/17, призначеному на 17.03.2017р. о 12:00; розяснено Товариству з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО», що у разі його явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, воно візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; витребувано додаткові документи.

16.03.2017р. за вх.№6205/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

16.03.2017р. за вх.№6207/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень від 23.01.2017р. та від 03.03.2017р., які повернулись до суду з довідками пошти «за відмовою адресата від одержання».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Окрім того, господарським судом враховано наступне.

Застосовуючи відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

19.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (Постачальник, позивач) та Селянським (фермерським) господарством «ПАРУТКІН» (Покупець, відповідач) укладений договір поставки №033/16-О, відповідно до якого в строки, визначені договором, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а Покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Згідно з п.1.2 договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в Додатках до договору, який є невідємною його частиною.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна договору становить загальну вартість товару, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3 договору, що передається за цим договором та сума належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Ціна товару встановлюється у гривнях і відображається в Додатках до договору.

Відповідно до п.2.2 договору зважаючи на те, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами Додатках в гривнях ціни на товар та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані Постачальником в залежності від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти. Ціна товару заокруглюється до 0,01 грн.

Згідно з п.2.4 договору Покупець проводить розрахунки з Постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в Додатках до договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок Постачальника. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок Постачальника, вказаного в тексті цього договору.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що товар, що був переданий Покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення додатків), підлягає повній оплаті з врахуванням умов п.п. 2.2-2.4 цього договору, не пізніше 01 грудня 2016 року.

У відповідності до п.п. 2.6-2.8 договору за користування товарним кредитом, Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та піддягає обовязковій оплаті Покупцем. Строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого Додатком до договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання товару Покупцем, та закінчується в день повного розрахунку Покупцем за поставлений товар. Покупець має право провести дострокову оплату вартості (ціни) товару. В цьому випадку, відсотки нараховуються та сплачуються за фактичну кількість днів користування товарним кредитом.

Згідно з п.2.10 договору у випадку недостатності коштів, отриманих від Покупця на виконання в повному обсязі його зобовязань по цьому договору, Постачальник має право провести зарахування коштів в наступному порядку: 1) в рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, передбачених п.2.5 договору; 2) в рахунок сплати відсотків за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2 (В) договору; 3) в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п.7.2 (А) договору; 4) в рахунок сплати штрафу, передбаченого п. 7.2 (Б) Договору; 5) в рахунок оплати вартості (ціни) товару, пропорційно кожній номенклатурі неоплаченого товару; 6) в рахунок оплати різниці ціни товару, передбаченої п.2.2.3 договору.

Пунктом 2.11 договору відсотки за користування товарним кредитом, нараховуються Постачальником відповідно до п.2.6 договору. Щомісячно з 01 вересня поточного року, або в день повного розрахунку, якщо такий настав раніше, Постачальник складає акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається Постачальником на адресу Покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобовязується підписати акт та повернути його протягом 1 робочого дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається Постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним Покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) товару, і зараховуються Постачальником відповідно до вимог п.2.9.

Відповідно до п.3.2.1 договору Покупець зобовязаний провести оплату за товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів, передбачених п.2 договору та Додатку до договору.

Згідно з п.5.1 договору господарські зобовязання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, крім обовязків Покупця по виконанню грошових зобовязань за договором та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадках порушення умов даного договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобовязань за договором. За порушення даних умов договору Покупець:

а) сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;

б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання;

в) сплачує на користь Постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України). Сума відсотків річних підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків річних та підлягає обовязковій оплаті Покупцем.

Додатком №1/СА000002626 від 10.03.2016р. до договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р. визначено найменування товару - насіння соняшнику Р64LE19 у кількості 12 мішків,на загальну суму 55036,80 грн., строк оплати до 10.03.2016р.

Додатком №1/СА000002628 від 10.03.2016р. до договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р. визначено найменування товару - насіння соняшнику Р64LE19 у кількості 48 мішків, на загальну суму 220147,20 грн., з відстроченням оплати товару на 110073,60 грн. в строк оплати до 01.09.2016р. та 110073,60 грн. в строк оплати до 01.10.2016р.; річна ставка відсотків - 3%.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 275184 грн., про що свідчать підписані сторонами та скріплені печатками сторін видаткові накладні №2061 від 16.03.2016р. та №2064 від 16.03.2016р.

Поставлений позивачем товар за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016р. відповідачем оплачений частково:

- 16.03.2016р. на суму 55036,80 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позивача за 16.03.2016р.;

- 10.11.2016р. на суму 77000 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по особовому рахунку позивача за 10.11.2016р.

Решту вартості товару відповідачем не оплачено.

Іншого відповідачем не доведено.

Позивачем поштою надіслані відповідачу наступні акти надання послуг про нарахування відсотків по договорам товарного кредиту: №17990 від 01.09.2016р. на суму 3647,81 грн., №20474 від 04.10.2016р. на суму 651,40 грн., №21731 від 02.11.2016р. на суму 673,10 грн., №22489 від 01.12.2016р. на суму 516,82 грн., №28 від 03.01.2017р. на суму 438,28 грн.

Виходячи з наявних матеріалів справи вказані акти відповідачем не підписані та не повернуті.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За вимогами ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обовязок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що на виконання вимог договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р. позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 275184 грн. за двома видатковими накладними №2061 від 16.03.2016р., а також №2064 від 16.03.2016р. з відстроченням платежу: до 01.09.2016р. на суму 110073,60 грн. та до 01.10.2016р. на суму 110073,60 грн. з визначенням річної ставки відсотків - 3%.

Відповідачем поставлений товар оплачений частково: 16.03.2016р. на суму 55036,80 грн., 10.11.2016р. на суму 77000 грн.

Позивачем на підставі п.2.10 договору здійснену відповідачем оплату у розмірі 77000 грн. зараховано наступним чином: 4972,31 грн. в рахунок погашення відсотків, 72027,69 грн. в рахунок сплати боргу за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016р.

Решту вартості товару відповідачем не оплачено.

За таких обставин, відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 148119,51 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 955,10 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 16983,63 грн. пені, 16446,83 грн. 28% річних, 44029,44 грн. штрафу та 10811,59 грн. індексу інфляції, господарський суд дійшов наступних висновків.

Пунктами 2.4, 2.6 договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р. передбачено право відповідача на здійснення оплати товару з відстроченням платежу з одночасною сплатою відсотків за користування товарним кредитом, розмір і строк сплати яких визначений сторонами у Додатках до договору.

Так, Додатком №1/СА000002628 від 10.03.2016р. до договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р. визначено найменування товару - насіння соняшнику Р64LE19 у кількості 48 мішків, на загальну суму 220147,20 грн., з відстроченням оплати товару на 110073,60 грн. в строк оплати до 01.09.2016р., 110073,60 грн. в строк оплати до 01.10.2016р., з визначенням річної ставки відсотків - 3%.

Господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконаний позивачем розрахунок відсотків за користування товарним кредитом, оскільки останній виконаний позивачем частково неправильно, а саме: позивачем при розрахунку відсотків за користування товарним кредитом не враховано кількість днів у високосному році.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобовязати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Така ж правова позиція викладена і у п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (з наступними змінами і доповненнями).

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок відсотків за користування товарним кредитом та визначено, що відсотки за користування товарним кредитом за загальний період з 17.03.2016р. по 31.12.2016р. складає 5911,19 грн. враховуючи сплату відповідачем 4972,31 грн. відсотків за користування товарним кредитом, розмір відсотків за користування товарним кредитом, які підлягають стягненню з відповідача становить 938,88 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору передбачено сплату відповідачем 28% річних у випадку порушення грошових зобовязань за договором.

Господарський суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком, вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» про стягнення з відповідача 10811,59 грн. індексу інфляції за загальний період з вересня 2016р. по листопад 2016р.

Водночас господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконаний позивачем розрахунок 28% річних, оскільки останній виконаний позивачем частково неправильно, а саме: позивачем при розрахунку 28% річних не враховано кількість днів у високосному році.

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок 28% річних та визначено, що 28% річних за загальний період з 02.09.2016р. по 12.01.2017р. склали 16405,62 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.7.2 договору поставки №033/16-О від 19.02.2016р.

Господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконаний позивачем розрахунок пені, оскільки останній виконаний позивачем частково неправильно, а саме: позивачем при розрахунку пені не враховано кількість днів у високосному році.

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок пені та визначено, що пеня за загальний період з 02.09.2016р. по 12.01.2017р. становить 16940,95 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо решти заявлених позовних вимог, слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п.7.2 договору у випадках порушення умов даного договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобовязань за договором. За порушення даних умов договору Покупець:

а) сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;

б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання.

З цього приводу, Верховний суд України у постанові від 21.10.2015р. №6-2003цс15 вказав, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи, що позивачем одночасно заявлено до стягнення з відповідача за одне й те саме порушення пеню і штраф, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, суд вважає, що їх одночасне застосування суперечить вимогам ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 44029,44 грн. штрафу.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» підлягають частковому задоволенню.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «ПАРУТКІН» (68712, Одеська обл., Болградський р-н, с. Городнє, вул. Калініна, буд. 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ) 148119 (сто сорок вісім тисяч сто девятнадцять) грн. 51 коп. боргу, 938 (девятсот тридцять вісім) грн. 88 коп. відсотків за користування товарним кредитом, 10811 (десять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 59 коп. індексу інфляції, 16940 (шістнадцять тисяч девятсот сорок) грн. 95 коп. пені, 16405 (шістнадцять тисяч чотириста пять) грн. 62 коп. 28% річних та 2898 (дві тисячі вісімсот девяносто вісім) грн. 25 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 22 березня 2017р.

Суддя Ю.С. Бездоля