ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р.Справа № 922/4628/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Агротрадиція", с. Глибоке
до ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", с. Бірки , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Харківської області, м.Харків
про стягнення коштів
за участю :

представника позивача - ОСОБА_3, дов. від 22.02.2017 р.,

представників третьої особи (ГУ ДФС у Харківській області) - ОСОБА_1, дов. від 23.03.2016 р. , ОСОБА_4,

представника відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" на його користь збитки у розмірі 326883,78 грн.

В судове засідання 02.02.2017 р. представник позивача не з"явився, витребуваних документів не надав.

Представник відповідача також не з"явився на виклик суду, витребуваних документів не надав, проте від директора надійшло клопотання про відкладання розгляду справи у зв"язку з неможливістю бути присутнім в призначеному на 02.02.2017 р. судовому засіданні з причин відрядження за межами Харківської області.

Враховуючи нез"явлення представників сторін та необхідність отримання витребуваних документів для вирішення справи по суті, суд відклав розгляд справи на 09.02.2017 р.

В судове засідання 09.02.2017 р. представник позивача знов не з"явився, витребуваних документів не надав.

Представник відповідача надав відзив на позов та повідомив, що заперечує проти позову, оскільки позивач не може звітувати в органи податкової інспекції як сільськогосподарське підприємства, оскільки не має земельної ділянки на праві власності або постійного користування.

Крім того, представник відповідача надав клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Харківської області для визначення питання, чи відноситься позивач до категорії сільськогосподарських підприємств та чи має спеціальний режим оподаткування.

Враховуючи, що рішення по справі може вплинути на права або обов'язки Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області щодо однієї з сторін, суд відповідно до ст.27 ГПК України, задовольнив заяву відповідача та залучив ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Харківської області до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача.

Крім того, представник відповідача надав заяву про продовження строку розгляду справи, яку суд задовольнив керуючись ст.69 ГПК України та продовжив строк розгляду справи на 15 днів до 10.03.2017 р.

Враховуючи нез"явлення позивача, а також залучення третьої особи та необхідність отримання витребуваних та додаткових доказів, суд відклав розгляд справи на 23.02.2017 р.

Представник третьої особи не надала письмових пояснень щодо суті спору, оскільки не отримала від позивача позовної заяви.

Позивач надав додаткові пояснення щодо позову.

Заслухавши учасників процесу, враховуючи необхідність отримання додаткових та витребуваних документів, суд відклав розгляд справи на 03.03.2017 р.

В судове засідання 03.03.2017 р. представники відповідача та третьої особи не з"явилися, витребуваних документів не надали, у зв"язку з чим розгляд справи було відкладено на 09.03.2017 р.

В судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що позивач не має право на включення відповідних сум податку на додану вартість до кладу податкового кредиту по податкових накладних, не зареєстрованих відповідачем у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач в судове засідання знов не з"явився.

Дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає, що нез"явлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2016 р. порушено провадження у справі № 922/4628/16 про банкрутство ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", а тому відповідно до положень ст. 12 ГПК України дана справа підсудна господарському суду.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрадиція» (далі - позивач) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (далі - відповідач) укладено договір № 37 від 15.04.2014 року на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 1.1. Договору його предметом є взаємні зобовязання Сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощуванню та збиранню сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості.

Відповідно до умов п.1.2 Договору № 37 від 15.04.2014 року, ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН України», як виконавець, зобов'язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по вирощуванню сільськогосподарських культур на земельних ділянках Виконавця. ТОВ «Агротрадиція», в якості Замовник, зобовязується надати матеріальні засоби, в тому числі фінансові ресурси, для організації посіву, вирощування та збирання врожаю, а також прийняти належним чином виконану роботу і оплатити її згідно ціни, визначеної Договором.

Однак, у звязку із скрутним становищем ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН України» та неможливістю останнього обробляти власні землі, між ТОВ «Агротрадиція» та ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН України» була укладена додаткова угода № 10 від 30.05.2016 року, якою змінено п.1.2 Договору № 37 від 15.04.2014 року та викладено у наступній редакції: «Замовник зобов 'язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по вирощуванню сільськогосподарських культур на земельних ділянках Виконавця. Замовник використовує матеріальні засоби, в тому числі фінансові ресурси, для організації посіву, вирощування та збирання врожаю».

У 2016 році усі площі земель сільськогосподарського призначення Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» були засіяні за рахунок та засобами ТОВ «Агротрадиція ».

Також, між ТОВ «Агротрадиція» та ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН України» було укладено договір відповідального зберігання № ДВЗ-01/07 від 01.07.2014 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору № ДВЗ-01/07 від 01.07.2014 року Поклажодавець (Позивач) передає, а Зберігай (Відповідач) приймає на відповідальне зберігання та зобов'язується зберігати та повернути у схоронності майно Поклажодавцеві, у строк не пізніше дати та кількості, яка вказана в Акті приймання-передачі на відповідальне зберігання. Право власності на Майно до Зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обороті Зберігача, передаватися третім особам та у заставу під забезпечення зобов'язань Зберігача перед третіми особами та інше.

Відповідно до п. 1-2 Договору № ДВЗ-01/07 від 01.07.2014 року зберігання майна здійснюється за адресою: 63421, Харківська область, Зміївський район, с. Бірки.

На виконання вищевказаних договорів ДП "ДГ "Борки " ЮБ НААН" надавали ТОВ «Агротрадиція» послуги з агрономічних консультацій з відновлення грунту, з проведення природоохоронних заходів та складання технологічних карт на вирощування сільськогосподарських культур; послуги з відповідального зберігання майна; автомобільні послуги.

За результатами виконання робіт сторонами були складені акти прийому- передачі виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 1634418,97 грн., в тому числі ПДВ 326883,78 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 15 та 16 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа має право на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зокрема, такі особи мають право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у тому числі за відшкодуванням збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Так, ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) шкоди;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та майновою шкодою (чи збитками) потерпілої сторони.

ДП "ДГ "Борки " ЮБ НААН" зареєстроване платником податку на додану вартість з 16.07.1997 року, має індивідуальний податковий номер 92.

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «Агротрадиція» (код ЄДРПОУ-3916580) 01.10.2014 року зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування. Видами діяльності підприємства відповідно кодів КВЕД_2010 є вирощування зернових та технічних культур.

Відповідно до ст.209 ПКУ спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства може обрати резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті.

Пунктом 209.2 ст.209 ПКУ передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Відповідно до ст.209.6 ПК України, сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менше як 75% вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних періодів сукупно, п.209.6 ст.209 ПКУ.

Позивач здійсню свою діяльність на орендованих основних фондах та на давальницьких умовах.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін.

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПКУ до складу податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення платником податку операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підпунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов"язку включення суми податку на додану вартість , вказаної в податковій накладній до суми податкових зобов"язань за відповідний звітний період.

Аналогічне роз'яснення надає і Державна фіскальна служба України у своєму листі від 21.04.2016 № 9029/6/99-99-19-03-02-15.

Відповідно до вище перелічених первинних документів, що засвідчують факт постачання послуг, ДП "ДГ "Борки " ЮБ НААН" мали б зареєструвати в ЄРПН податкові накладні на дату виникнення податкових зобов'язань протягом 15 календарних днів, однак податкові накладні не були зареєстровані відповідачем в ЄРПН, в той час, як позивач включив ПДВ до податкового кредитору та 19.08.2016 р. звернувся до Харківської ОДП ГУ ДФС у Харківській області із заявою про допущення продавцем граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не зареєстрував вказані вище накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін, що не заперечується відповідачем, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення збитків у розмірі 326883,78 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 49 ГПК України, враховуючи, що спір доведено до суду з вини відповідача, суд покладає судовий збір в повному обсязі на відповідача.

Керуючись п. 187.1 ст.187, п.п. «а» п.198.1 сст 198, п.201.10 ст. 201, п.209.2, п.209.6 ст.209 ПК України, ст.ст.1,4-3,12,22,33,43,49,49,82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» (, адреса: 63421, Харківська область, Зміївський район, с.Бірки, вул.. Леніна, 2а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрадиція» (, адреса: 62410, Харківська область. Харківський район, с.Глибоке, вул. Кірова, буд.20) збитки у розмірі 326 883,78 грн. та 4903,27 гр. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_5