РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Справа № 906/108/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 01.02.17 р.

у справі № 906/108/17 (суддя Машевська О.П. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: ОСОБА_1

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Олевський район електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

про зобов'язання виконання умов договору № 644 від 07.04.2016 р.

за участю позивача - не з"явився

відповідача - не з"явився

третя особа 1- не з"явилась

третя особа 2- не з"явилась

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 01.02.2017 р. (суддя Машевська О.П.) у справі № 906/108/17 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, ) про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Публічному акціонерному товариству "ЕК "Житомиробленерго" (м. Житомир, вул. Пушкінська, буд. 32/8, ) розривати в односторонньому порядку договір про постачання електричної енергії № 644 від 07.04.2016 р., укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 55, нежитлове приміщення 2, в літері А, ) з підстав зміни власника та не допустити припинення електропостачання Олевським РЕМ будинку механізатора за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості майна 44 до прийняття рішення у справі та набранням ним законної сили.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 55, нежиле приміщення 2, в літері А, ).

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" про забезпечення позову, місцевий господарський суд керувався положеннями ст. ст. 66, абз.2 ч.1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, ст. 275 Господарського кодексу України, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", ст. ст. 511, 598 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VII( чинний з 05.10.16р.), п.12 Постанови Пленуму Вищого господарського кодексу України від 23.03.2012р. № 6 "Про судове рішення" та прийшов до висновку, що заборона відповідачу вчиняти дії, пов"язані із розірванням в односторонньому порядку договору № 644 від 07.04.2016р. , укладеного з позивачем ТОВ "ВНГ ЕКО Капітал" та припинення постачання електричної енергії у будинку механізаторів знаходиться у прямому зв"язку із предметом позовної вимоги, а тому є адекватними та такими, що підпадають під вимоги статті 67 ГПК України.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Житомирської області від 01.02.2017р., третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що він є власником земельної ділянки з 29.12.2016 р., а з 30.12.2016р. власником "Будинку механізатора", що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, у п.2.4. договору про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р., який став предметом позову ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ", зазначено, що сторони погодили, що у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у т.ч. шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити оплату усіх видів платежів, передбачених цим договором до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення.

Про зміну власника земельної ділянки та "Будинку механізатора" ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" стало відомо 13.12.2016 р., коли Апеляційним судом Житомирської області було ухвалено рішення по справі № 287/417/16-ц.

30.12.2016р. ОСОБА_1 повідомив про зміну власника ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" та ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ", в зв'язку з чим просив припинити постачання електричної енергії до "Будинку механізатора".

Вказує, що даний лист було направлено з метою переукладання договору на постачання електричної енергії з новим власником "Будинку механізатора".

20.01.2017 р. апелянтом повторно було надіслано лист ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" про відсутність правових підстав займати земельну ділянку та "Будинок механізатора", але ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ", знаючи про зміну власника, навмисно не звільняє земельну ділянку та "Будинок механізатора".

На думку апелянта, в порушення зазначеного пункту 2.4 Договору та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" навмисно не повідомив ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" про зміну власника в строк, передбачений договором та затягує зі звільненням земельної ділянки та "Будинку механізатора".

Просить врахувати, що він як власник земельної ділянки та "Будинку механізатора", не може укласти новий договір з електропостачальною організацією, бо не розірвано договір з колишнім власником.

Вказує, що на даний час ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" безпідставно користується земельною ділянкою та "Будинком механізатора" не маючи на те правових підстав, а постачання електричної енергії дає можливість безперешкодно, незаконно займатись господарською діяльністю, використовуючи об'єкт, не введений в експлуатацію.

Вважає, що ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" не має ніякого відношення до об'єктів нерухомості, до яких здійснюється електропостачання, не є їх власником, тому ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" не може звернутись з пропозицією до ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" звільнити приміщення.

Апелянт покликається на пункту 9 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" та вказує, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, на думку скаржника предметом позову є зобов'язання виконання ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" умов договору № 644 від 07.04.2016 р. на електропостачання, ухвалою суд зобов'язує ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" здійснювати електропостачання, що є тотожним задоволенню позовних вимог, що прямо суперечить аб. 3 п. 9 Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Крім того, ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" не було надано жодного доказу щодо необхідності вжиття зазначеного заходу забезпечення, що суперечить абзацу 2 ч. 1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" , зокрема особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Також, всупереч статті 86 ГПК України, оскаржувана ухвала про забезпечення позову не містить чіткого обґрунтування пов'язаності справи № 906/108/17, що знаходиться в господарському суді Житомирської області зі справою № 287/417/16-ц.

Вважає, що суд при винесенні ухвали взагалі не дослідив, яким чином вона впливає на права третьої особи - ОСОБА_1 - власника земельної ділянки та Будинку механізатора.

Просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 01 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі № 906/108/17 скасувати.

В додаткових поясненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що просить розглядати справу у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Також додатково вказує, що місцевим господарським судом 10.03.2017р. було прийнято рішення по справі № 906/108/17, яким позов задоволено частково, зокрема вирішено ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" забезпечити виконання договору постачання електричної енергії № 644 від 07.04.2016 р., укладеного з ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" до його розірвання за згодою сторін або за рішенням суду.

Вказав, що під час винесення рішення, судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, як це передбачає ст. 68 ГПК України.

Наголошує, що ухвала про забезпечення позову у справі значно відрізняється від прийнятого рішення, тому вона підлягає скасуванню. В рішенні суду зазначено тільки про виконання договору до його розірвання, в частині не допуску припинення електропостачання - відмовлено. Крім того, заборона припиняти електропостачання на об'єкт, може призвести до завдання шкоди майну та життю людей. В аварійних ситуаціях та при порушенні умов договору № 644 від 07.04.2016 р. ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" повинно здійснювати відключення електропостачання для уникнення шкоди.

Просить врахувати зазначені вище пояснення під час розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що ОСОБА_1 після звільнення його з посади директора ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" звернувся до Олевського районного суду з позовом про розірвання вказаного договору купівлі продажу та позбавлення Позивача права власності на придбане нерухоме майно. 30 вересня 2016 року, Олевським районним судом Житомирської області прийнято рішення, яким договір від 13.10.2015 за № 489 розірвано.

13 грудня 2016 року апеляційним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким була задоволена частина позовних вимог ОСОБА_1 щодо припинення права власності на Будинок механізатора та припинено право власності ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" на вказаний об'єкт.

28 грудня 2016р. в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень власником майна визначено громадянина ОСОБА_1 на підставі наведених вище судових рішень у справі №287/417/16-ц.

30 грудня 2016 року Позивачем до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 30.09.2016 та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13.12.2016р. по справі № 287/417/16-ц. Разом із скаргою подано клопотання про зупинення виконання рішень судів першої та другої інстанцій до закінчення касаційного провадження у справі.

18 січня 2017 року до Позивача надійшов лист від ПАТ "ЕК "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" від 06.01.2017р. № 013/302, у якому Відповідач інформує, що до нього звернувся громадянин ОСОБА_1 щодо негайного припинення електропостачання належного йому Будинку механізатора, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , надавши всі правовстановлюючі документи на вищезазначений об'єкт.

19 січня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу про відкриття касаційного провадження та зупинено виконання рішення Олевського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у справі № 287/417/16-ц до закінчення касаційного провадження у справі.

Вказує, що розуміючи ризик неправомірних дій з боку Відповідача з огляду на тиск третьої особи ОСОБА_1,позивач 28 січня 2017 року подав до господарського суду Житомирської області позов з метою недопущення припинення електропостачання об'єкта.

Наголосив, що в матеріалах справи достатньо доказів для того, щоб зробити висновок про необхідність прийняття рішення щодо забезпечення позову через реальну загрозу розірвання договору та припинення електропостачання .

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 1 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі № 906/108/17.

В судове засідання сторони, треті особи не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та витяг відправлення поштової кореспонденції ( а.с. 76,77,87).

В свою чергу, апелянт ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях до апеляційної скарги від 13.03.2017р. ( а.с.88-91) просить розглядати справу у його відсутність, вимоги скарги підтримує у повному об"ємі.

Від представника позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" засобами електронного зв"язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з тим, що повноважений представник приймає участь у судовому засіданні 14.03.2017р. о 10 год. 30 хв. у Вищому господарському суді України.

Розглянувши заявлене клопотання позивача, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідно відзначити, що законодавством України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами, передбаченими ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що численними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 "Право на справедливий суд" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в "розумний строк" через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов"язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Крім того, колегія суддів зауважує, що оскаржується ухвала суду, яка згідно ч.2 ст. 102 ГПК України, розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. В свою чергу, позивач не скористався своїм правом та не подав заяву про продовження строків процесуального розгляду,як це передбачено ч.3ст.69 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та розглядає апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваної ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову.

Частинами 1-3, 10, 12 статті 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача і полягає у вжитті судом заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення.

Таким чином, підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

При цьому на заявника, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, покладається тягар доказування наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Судова колегія частково погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та забезпечення позову по даній справі, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали 01.02.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" звернулось з позовом, яким просить в судовому порядку зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ЕК "Житомиробленерго" забезпечити виконання договору про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р. в повній мірі та не допускати припинення електропостачання Олевським РЕМ за вказаним договором з підстав зміни власника об'єкта до закінчення касаційного провадження у справі № 287/417/16-ц.

Підставою звернення позовом до суду ТОВ "ВНГ ЕКО Капітал" є письмове повідомлення ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (лист від 06.01.2017р. №013/302) про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору від 07.04.2016р. №644 ( п. 10.2) та припинення електропостачання (п.7.5 Правил) з 06.02.2017р. у Будинок механізатора, що розташовується по АДРЕСА_1 ( далі - Будинок механізатора).

Зазначені дії зі сторони ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" зумовлені зверненням до постачальника 03.01.17р. фізичної особи ОСОБА_1 про негайне припинення електропостачання Будинку механізатора, власником якого він є за правовстановлюючими документами.

З метою забезпечення позову ТОВ "ВНГ ЕКО Капітал" просить заборонити ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" вчиняти дії щодо розірвання в односторонньому порядку договору від 07.04.2016р. за №644 з підстав зміни власника та не допускати припинення електропостачання Олевським РЕМ будинку механізатора до розгляду справи по суті.

Мотивуючи своє клопотання про забезпечення позову, ТОВ "ВНГ ЕКО Капітал" зазначило, що припинення постачання відповідачем електричної енергії для забезпечення потреб позивача суттєво порушить права позивача та зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Судова колегія зазначає, що згідно правової позиції, викладеної у згаданій постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р., достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є вимога про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "ЕК "Житомиробленерго" забезпечити виконання договору про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р., судова колегія вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у разі невжиття заходу до забезпечення позову шляхом заборони "ЕК "Житомиробленерго" припиняти електропостачання Олевським РЕМ будинку механізатора до вирішення спору по суті, у випадку задоволення позовних вимог, право позивача на постачання електроенергії протягом розгляду даної справи буде порушено.

Місцевим господарським судом правомірно встановлено, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому, метою подання позову було не лише формальне визнання права на отримання електропостачання за договором, а й, запобігання незаконному й необґрунтованому припиненню електропостачання споживачеві.

При цьому , апеляційним судом враховується , що ухвалою ВСС України від 19 січня 2017 року зупинено виконання рішення Олевського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року, яким договір купівлі продажу від 13.10.2015р. за № 489 розірвано та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у справі № 287/417/16-ц до закінчення касаційного провадження у справі.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про заборону припиняти електропостачання Олевським РЕМ Будинку механізатора за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості майна 44,при цьому вважає за необхідне викласти п.2 даної ухвали викласти в наступній редакції: "В межах дії договору про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р. заборонити припинення електропостачання Олевським РЕМ будинку механізатора за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості майна 44 до прийняття рішення у справі та набранням ним законної сили".

Щодо вимоги позивача розривати в односторонньому порядку договір про постачання електричної енергії № 644 від 07.04.2016 р., укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" з підстав зміни власника, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Суд враховує, що предметом спору є зобов'язання виконання ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" умов договору № 644 від 07.04.2016 р. на електропостачання, в свою чергу, своєю ухвалою місцевий суд забороняє ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" розривати в односторонньому порядку договір на постачання електричної енергії, що є тотожним задоволенню позовних вимог, що прямо суперечить абзацу 3 п. 9 Постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони розривати Договір з підстав зміни власника будинку слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів в цій частині вважає доводи апелянта підставними, а ухвала місцевого суду в частині заборони Публічному акціонерному товариству "ЕК "Житомиробленерго" розривати в односторонньому порядку договір про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 55, нежиле приміщення 2, в літері А, ) з підстав зміни власника, підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про те, що рішенням господарського суду Житомирської області 10.03.2017р. було прийнято рішення по справі № 906/108/17, яким позов задоволено частково, зокрема зазначено, що ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" забезпечити виконання договору постачання електричної енергії № 644 від 07.04.2016 р. укладеного між ТОВ "ВНГ ЕКО КАПІТАЛ" до його розірвання за згодою сторін або за рішенням суду, а ухвала про забезпечення позову у справі значно відрізняється від прийнятого рішення, колегія суддів відзначає таке.

Як зазначалось вище у даній постанові, відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд розглядає справу повторно. Тобто метою суду є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно

Колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції не зв"язаний доводами апеляційної скарги, а перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду на час його винесення.

Отже, покликання апелянта на рішення господарського суду Житомирської області 10.03.2017р. колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції лише перевіряє законність та підставність винесення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову на час її винесення.

Таким чином, колегія суддів не приймає вищезазначені аргументи скаржника щодо висновків, викладених у рішення господарського суду від 10.03.2017р.

Щодо доводів апелянта в частині заборони припиняти електропостачання на об'єкт, що може призвести до завдання шкоди майну та життю людей, колегія суддів відзначає таке.

Так, відповідно до п.6.1 Договору про постачання електричної енергії №664 від 07 квітня 2016 року, електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником електричної енергії без попередження у разі: виникнення аварійних ситуацій в електроустановках Постачальника електричної енергії - на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для фактичної категорії струмоприймачів Споживача згідно Додатку №8;

- у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку або порушення розрахункового обліку електричної енергії, зриву чи пошкодження пломб, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

З огляду на це, ухвала про забезпечення позову, в частині заборони припинення електропостачання не встановлює ніяких обмежень у разі виникнення аварійних ситуацій .

Таким чином, доводи апелянта в цій частині також не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним у даній постанові.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Згідно п.4 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду є неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскаржувана ухвала господарського суду Житомирської області по даній справі в частині заборони Публічному акціонерному товариству "ЕК "Житомиробленерго" розривати в односторонньому порядку договір про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 55, нежиле приміщення 2, в літері А, ) з підстав зміни власника, підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст. 104 ГПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК. Вказане необхідно врахувати місцевому господарському суду при прийнятті рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 49.99,101,103-105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 01.02.2017р. у справі № 906/108/17 в частині заборони Публічному акціонерному товариству "ЕК "Житомиробленерго" розривати в односторонньому порядку договір про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ ЕКО Капітал" (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 55, нежиле приміщення 2, в літері А, ) скасувати.

3. Пункт 2 ухвали викласти в наступній редакції :

"В межах дії договору про постачання електричної енергії №644 від 07.04.2016р. заборонити припинення електропостачання Олевським РЕМ Будинку механізатора за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості майна 44 до прийняття рішення у справі та набранням ним законної сили".

4. Пункти 3,4 ухвали суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Розізнана І.В.