ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Справа № 914/2679/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання : Борщ І.О.

за участю представників:

від позивача (скаржника) не зявився.

від відповідача ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів Сервіс від 05.01.2017 року

на рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2016 року (суддя Н.Мороз)

у справі № 914/2679/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів-Сервіс, м.Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

про визнання незаконним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від від 21.12.2016 року у справі № 914/2679/16 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів-Сервіс, м.Львів, про визнання незаконним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оперативно - господарська санкція, в розумінні змісту ст.ст.235, 237 ГК України у вигляді нарахування вартості необлікованої електроенергії застосовується до споживача, який допустив визначені наведеним законодавством про електроенергетику порушення. Нарахування суми оперативно господарської санкції перевірено та відповідає вимогам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити, мотивуючи це тим, що 1) відповідачем невірно підраховано кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; 2) відповідачем застосовано невірні вихідні дані при визначенні показника потужності; 3) позивачем було оплачено вартість не облікованої енергії не у звязку з визнанням нарахованої суми, а у звязку з можливістю завдання значної матеріальної шкоди обєкту енергопостачання готелю «Соната» та третім особам на підставі попередження відповідача про припинення подачі електроенергії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про відмову в позові.

Представник позивача (скаржника) в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, враховуючи законодавчо встановлені процесуальні строки розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін не визнавалася обовязковою, що участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обовязком, сторони мають право обрати іншого представника в разі неможливості участі уповноваженого представника, та відсутність інших процесуальних перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, рішення господарського суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі - припинити з наступних підстав.

Встановлено, що 17.03.2015р. на підставі п.6.41. Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (з наступними змінами та доповненнями), уповноваженими представниками ПАТ Львівобленерго було проведено перевірку електроустановок позивача - ТзОВ "Сихів-Сервіс" готель Соната за адресою: м. Львів, вул. Морозна, 14, за результатами проведення якої було виявлено порушення ПКЕЕ, а саме: пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника (п.3.3.,п.3.31.,п.6.40, п.10.2. ПКЕЕ) МТ 1017 ЛОЕ встановлена на захисному оргсклі, про що було складено акт про порушення №027467 від 17.03.2015 із додатком схемою підключення електроустановок споживача. Акт підписаний чотирма уповноваженими представниками ПАТ Львівобленерго, представник споживача від підпису відмовився.

24.07.2015р. відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією №027467 від 17.03.2015р. за результатами розгляду якого прийнято рішення, оформлене протоколом №226 засідання комісії ЛМЕМ від 24.07.2015р. про нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії ТзОВ Сихів-Сервіс за період з дати контрольного огляду, але не більше 6 місяців до 17.03.2015р., визначено нарахування проводити до виконання вимоги. Відповідно до розрахунку (додатку 1) та згідно рахунку №027467 від 27.07.2015р. обсяг та вартість не облікованої електроенергії становить 451851 кВт*год на загальну суму 719469, 80 грн. Згідно розрахунку зазначено, що нарахування проведено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006р., зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕ №1338 від 14.10.10р.

Предметом даного позову у справі № 914/2679/16 є визнання незаконним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією ПАТ Львівобленерго обсягу та вартості неврахованої електричної енергії, яке оформлене протоколом №226 від 24.07.2015р. засідання комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією.

Підставою позову (згідно позовної заяви) у справі № 914/2679/16 є неправильне, на думку позивача, здійснення розрахунку обсягу та вартості неврахованої електроенергії, з застосуванням неправильних вихідних даних, а саме: неправильною є кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок; неправильним є застосування коефіцієнту використання на рівні 0,75. Скаржник зазначає, що при проведенні перевірки комісії не створювалися перешкоди для проведення перевірки та повністю надавався доступ.

Також, встановлено, що позивач ТОВ «Сихів-сервіс» звертався до відповідача ПАТ «ЛЬвівобленерго» з позовом про скасування оперативно-господарської санкції про нарахування ТОВ «Сихів-Сервіс» обсягу та вартості електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення ПКЕЕ у розмірі 719 469,8 грн., оформленої протоколом року засідання комісії № 226 від 24 липня 2015 ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (копія позовної заяви від 11.08.2015 року, а.с. 47-50, Т.1). Підстава позову (згідно позовної заяви) - 1) відповідачем порушено строк повідомлення споживача про день та час засідання комісії по розгляду Актів про порушення ПКЕЕ; 2). Відповідачем не доведено факту втручання споживачем в роботу приладів обліку з метою без облікового споживання електроенергії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.10.2015р. у справі №914/2779/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.10.2016р., у справі за позовом ТзОВ Сихів Сервіс до ПАТ Львівобленерго про скасування оперативно-господарської санкції про нарахування ТзОВ Сихів-Сервіс обсягу та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., у розмірі 719469,80 грн., оформленого протоколом № 226 від 24.07.2015р. в позові відмолено. Постановою Вищого господарського суду від 07.12.2016р. по справі 914/2779/15 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сихів-Сервіс" залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі №914/2779/15 та рішення господарського суду Львівської області залишено без змін.

Предметом позову у справі №914/2779/15 є скасування оперативно-господарської санкції про нарахування ТзОВ Сихів-Сервіс обсягу та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., у розмірі 719469,80 грн., оформленого протоколом № 226 від 24.07.2015р.

Рішення господарського суду Господарського суду Львівської області від 28.10.2015р. у справі №914/2779/15 переглянуте судами апеляційної та касаційної інстанцій, не змінено, не скасовано та набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2016р. представником відповідача заявлено клопотання про припинення провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору та наявністю рішення господарського суду про той же предмет і з тих же підстав відповідно до ст.80 ГПК України.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про припинення провадження у справі, розглянувши спір по суті.

Предметом позову вважається конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд повинен прийняти рішення у справі.

У п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. визначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Так, згідно ст.236 ГК України передбачено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо. Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

У відповідності до п.п. 6.42 та 6.43 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Як правильно встановив суд першої інстанції, рішення постачальника електричної енергії про нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії є оперативно-господарською санкцією. Рішення постачальника електричної енергії про нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу.

Верховний Суд України у постановах від 29.11.2010 № 2-15/1783- 2009, від 04.04.2011 № 2-24/912- 2010, від 16.05.2011 №2-28/2397-2010 визначив, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України. (п.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання №3 від 16.12.2013р.).

Таким чином, рішення комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, зовнішньою формою якого є протокол засідання комісії, є оперативно господарською санкцією.

З наведеного вбачається, що предмет спору у даній справі про визнання незаконним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 226 від 24.07.2015 року та предмет спору у справі 914/2779/15 про скасування оперативно-господарської санкції про нарахування ТзОВ Сихів-Сервіс обсягу та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., у розмірі 719469,80 грн., оформленого протоколом № 226 від 24.07.2015р. фактично стосуються скасування одного і того ж протоколу (рішення) засідання комісії № 226 від 24.07.2015 року, та є тотожними.

Позивач шляхом подання позову в обох справах має намір досягнути одного і того ж правового ефекту скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом № 226 від 24.07.2015 року, яким нараховано вартість необлікованої електроенергії.

Щодо підстав позову у даній справі та у справі 914/2779/15 апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з вищенаведеного, підставами позову у даній справі позивач зазначає здійснення нарахування операвтино-господарської санкції не у відповідності з вимогами п. 2.5. Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, а підставою позову у справі № 914/2779/15 відсутність підстав для застосування оперативно-господарської санкції.

Згідно приписів п.п.г) п.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015р. №3 Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання розяснено, при вирішенні спору щодо скасування оперативно-господарської санкції судом перевіряється розмір оперативно-господарської санкції, заявленої до стягнення, а саме: правильність застосування порядку обчислення обсягів та вартості необлікованої енергії (правильність застосування визначених Методикою формул, наявність чи відсутність підстав для застосування приписів пункту 2.4 Методики), правильність всіх вихідних даних, що використовувались енергопостачальником при здійсненні такого розрахунку, а також арифметичну правильність розрахунку.

Зі змісту п. 1.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562 зі змінами та доповненнями, вбачається, що даний нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Методика поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією (пункт 1.2 Методики).

У відповідності до умов п.2.5. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 2.1 цієї Методики величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб , кВт год) визначається за формулою:

W = Р t К, (2.4)

доб доб в

де: Р - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних, даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови, споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність). t доб. тривалість роботи обладнання протягом доби (год); Кв коефіцієнт використання струмоприймачів (додаток 1).

Відтак, розглядаючи позов про скасування оперативно - господарської санкції у вигляді визначення вартості недорахованої електроенергії, господарський суд перевіряє і порядок нарахування та розмір оперативно-господарської санкції.

У даному контексті слід зазначити, що Господарським судом Львівської області у Рішенні від 28.10.2015 року у справі № 914/2779/15 зазначено наступне: «Щодо розрахунку обсягу та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення ПКЕЕ, який наявний в матеріалах справи, позивач зазначив, що відповідно до п.2.5. Методики коефіцієнт використання електрообладнання може братися у розмірі 0,75 лише за умови, якщо споживач не допустив представників постачальника електроенергії на свою територію для перевірки електроустановок, про що має бути зазначено в акті про порушення. Однак, в акті про порушення №027467 від 17.03.2015 року не міститься інформація про не допуск представників позивача на свою територію для перевірки електроустановок на обєкті позивача, у звязку з чим відповідачем неправомірно використано у своїх розрахунках кількості недоврахованої електроенергії коефіцієнт використання електрообладнання 0,75. При наявності згоди сторін такий коефіцієнт становить 0,5. Вказане твердження спростовується пунктом 5 Акту про порушення №027467 від 17.03.2015 року Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи, в якому зазначено: відсутній доступ для обстеження, режим роботи згідно договору.».

Суд у вищезазначеному рішенні прийшов до висновку про те, що застосування ПАТ Львівобленерго оперативно-господарської санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів-Сервіс за порушення Правил користування електричною енергією у вигляді рішення про нарахування обсягу та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення ПКЕЕ у розмірі 719469,80 грн., оформленого протоколом № 226 від 24 липня 2015 року на підставі Акту про порушення ПКЕЕ №027467 від 17.03.2015 р., відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства України..

Апеляційний суд, переглядаючи Рішення суду першої інстанції від 28.10.2015 року у справі № 914/2779/15, у свою чергу зазначив, що визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживача ПКЕЕ, здійснювалось відповідно до Методики, а також перевірив правильність застосування коефіцієнту використання електрообладнання.

Разом з тим, з касаційної скарги ТОВ «Сихів- Сервіс» від 27.10.2016 року (а.с. 83-88) у справі № 914/2779/15 вбачається, що скаржник зазначав також і про невідповідність застосування показника потужності, тобто ще при розгляді справи № 914/2779/15 ТОВ «Сихів Сервіс» не був позбавлений можливості подавати свої заперечення щодо усіх складових розрахунку (формули) вартості недорахованої електричної енергії і в суді першої та апеляційної інстанції.

Відтак, відсутні підстави стверджувати, що судами у справі № 914/2779/15 у межах предмету позову про скасування операвтино-господарської санкції не перевірявся саме розмір оскаржуваної оперативно-господарської санкції, та враховуючи також те, що позивач у справі № 914/2779/15 покликався на ті доводи та заперечення щодо розрахунку та вихідних показників при обчисленні вартості недоврахованої електроенергії, які вважав за необхідне та які вважав неправильними, а саме коефіцієнт використання електрообладнання, що є одним із складових формули обчислення вартості недорахованої електричної енергії.

Зазначення позивачем доводів щодо неправильності одного із показників формули як частини підстави позову у іншій справі означає, що позивач не погоджувався і з цим показником, та не був позбавлений права заперечувати проти інших показників, а відповідно обставини щодо неправильності розрахунку входили у підставу позову у справі № 914/2779/15.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наведеного вбачається, що господарський суд перевіряє та зясовує усі істотні обставини, що мають значення для справи, в межах предмету позову, навіть ті, які прямо не зазначені сторонами у позові та запереченнях.

Таким чином, оскільки комісія енергопостачальника з розгляду актів про порушення ПКЕЕ при накладенні оперативно-господарської санкції керується Методикою, згідно якої за відповідною формулою визначає розмір такої санкції, то розмір оперативно-господарської санкції у виді вартості недоврахованої електроенергії є невідємною складовою такої санкції, однією з її ідентифікуючих ознак.

Суд першої інстанції у даній справі зазначив, що нарахування суми оперативно господарської санкції перевірено та відповідає вимогам чинного законодавства. Разом з тим, суд першої інстанції також правильно зауважив, що правомірність проведення розрахунку обсягу та вартості електричної енергії в обсязі 451851 кВт год на суму 719469,80 грн. по акту про порушення Правил користування електричною енергією №027467 від 17.03.2015р. в цілому вже досліджувалася при розгляді справи №914/2779/15.

Суди, приймаючи рішення у справі № 914/2779/15 зробили правовий висновок і щодо правильності і відповідності методиці розрахунку суми оперативно-господарської санкції.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, підставою позову у справі № 914/2779/15 були доводи ТОВ «Сихів-Сервіс» стосовно неправильності здійсненого нарахування розміру операвтно-господарської санкції, які входять до підстави позову та, які, відповідно, досліджувалися та перевірялися судами.

Відповідно п.2. ч.2. ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Згідно приписів п.4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Отже, апеляційним господарським судом встановлено факт ідентичності спору, що розглядається в межах даної судової справи, зі спором, який було вирішений у справі 914/2779/15, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що спір у даній справі не підлягає розгляду по суті, натомість, провадження у даній справі слід припинити відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

Суд першої інстанції вважає, що факти, встановлені у справі № 914/2779/15, є преюдиційними для даної справи, разом з тим покликаючись на рішення Вищого господарського суду України у справі № 914/2779/15. Проте, слід звернути увагу, що не надається преюдиціального значення також обставинам, зазначеним: у судових рішеннях касаційної інстанції, оскільки останню не наділено правом, зокрема, встановлювати або вважати доведеними обставини і вирішувати питання, пов'язані з доказуванням (частина друга статті 111-7 ГПК), - за винятком випадків, коли касаційна інстанція, скасувавши рішення попередніх судових інстанцій, прийняла нове рішення на підставі встановлених ними обставин (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18).

Апеляційний суд погоджується із твердженням суду першої інстанції про те що посилання відповідача на відсутність предмету спору та проведену позивачем оплату згідно акту про порушення №027467 від 17.03.2015р., оформленого протоколом №226 від 24.07.2015р. у розмірі 719469,80 грн. судом до уваги не приймається, оскільки в даному випадку сплачена сума не являється предметом спору у справі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, рішення господарського суду першої інстанції скасувати, провадження у даній справі припинити.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись п.2. ч.1 ст. 80 ГПК України, ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів Сервіс від 05.01.2017 року задоволити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 21.12.2016 року у справі №914/2679/16 - скасувати.

Провадження у справі №914/2679/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сихів-Сервіс, м.Львів, до Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів, про визнання незаконним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Справу направити в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2017 року

Головуючий - суддя Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

ОСОБА_1