УХВАЛА

23.02.2017Справа № 4/246

За заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі №4/246

За позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву

до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про зобов'язання повернути матеріальні цінності.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від заявника Никеруй Т.М. за дов.

від позивача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі № 4/246 позовні вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву задоволені частково. Зобов'язано Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" повернути до Державного комітету України з державного матеріального резерву природний газ у кількості 1496, 442 млн. куб. метрів на суму 419 495 490, 80 грн.; стягнуто з НАК "Нафтогаз України" на користь Державного бюджету України 1 000, 00 грн. державного мита; стягнуто з НАК "Нафтогаз України" на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118, 00 грн. витрат за інформаційні послуги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2004 рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у зазначеній справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.05.2004 касаційну скаргу НАК "Нафтогаз України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2004 у справі №4/246 повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду України від 02.09.2004 у порушенні касаційного провадження з перегляду ухвали Вищого господарського суду України від 13.05.2004 відмовлено.

На виконання рішення у справі №4/246 судом 19.10.2004 видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2005 відстрочено виконання рішення по справі № 4/246 від 18.02.2004 до 31.06.2005.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2005 ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2005 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2006 у задоволенні заяви Держаного комітету України з державного матеріального резерву про зміну способу і порядку виконання рішення відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2007 заяви НАК "Нафтогаз України" та Держаного комітету України з державного матеріального резерву про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено, змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі № 4/246 в частині зобов'язання Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" повернути до Державного комітету України з державного матеріального резерву природний газ у кількості 1496, 442 млн. куб. метрів на суму 419 495 490, 80 грн. Стягнуто з Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Держаного комітету України з державного матеріального резерву 50 000 000,00 грн. в рахунок повернення 178 361 218,00 куб. м природного газу. Зобов'язано Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" повернути до Державного комітету України з державного матеріального резерву природний газ у кількості 1 318 080 782,00 куб. метрів на суму 369 495 490,80 грн.

16.05.2008 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

23.12.2016 через відділ діловодства суду представником відповідача подано заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.02.2004 у справі №4/246 строком на 2 (два) роки.

В обґрунтування обставин, викладених в заяві, заявник посилається на неможливість виконання вказаного рішення. Дана обставина обумовлена покладанням на Відповідача обов'язку з формування ресурсу природного газу (шляхом придбання газу вітчизняного видобутку та імпортованого газу) для побутових споживачів, релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню .

Зазначений обов'язок на Відповідача покладено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)" .

Згідно з вимогами абз.4 п.5 вказаного Положення - газ вітчизняного видобутку Відповідач зобов'язаний використовувати виключно для потреб побутових споживачів, релігійн6их організацій (крім обсягів. Що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та виробників теплової енергії.

Отже за твердженням заявника, у 2016 році не передбачено придбання Відповідачем обсягів газу поза обсягами, необхідними для забезпечення потреб вищевказаних споживачів, що на даний момент унеможливлює виконання рішення господарського суду міста Києва у дані справі.

На час звернення Заявника з заявою майже всі наявні фінансові ресурси Компанії скеровані на забезпечення сталого формування ресурсу природного газу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.15 №758.

Крім цього, внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення його контрагентами розрахунків за спожитий природний газ Відповідач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних.

Станом на кінець серпня 2016 року у заставі перед банками знаходиться 7,553 млн. куб. м. природного газу Відповідача.

Також згідно з договором від 23.03.16 № ПАТ " Укртансгаз" передано в заставу 149,4 млн. куб. м. імпортованого газу Відповідача, який знаходиться в ПСГ.

Вказані обставини додатково підтверджують неможливість негайного виконання Рішення господарського суду міста Києва у справі.

Таким чином заявник вказує що у випадку відмови у задоволенні Заяви Відповідача про відстрочку виконання рішення суду потягне за собою настання негативних наслідків не тільки для Відповідача, але і для держави та населення в цілому.

Ухвалою суду від 23.12.2016 розгляд заяви призначено на 12.01.2017, розгляд Заяви неодноразово відкладався.

Стягувачем подано відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якому позивач повністю заперечив проти задоволення заяви з тих підстав, що відстрочка виконання рішення від 18.02.2004 по справі №4/246 на 2 роки дозволяє і в подальшому Відповідачу уникати відповідальності, як наслідок не забезпечуючи законні права і інтереси стягувача за наказом.

Заявник наголошує на тому, що не відмовляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, проте звертається з проханням відстрочити їх виконання для уникнення настання негативних наслідків.

На підтвердження викладених обставин відповідачем надано Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2015рік та балансом (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015, відповідно до яких:

- чистий збиток Відповідача на 31.12.15 склав 25 096 085 тис.грн.;

- дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка

Балансу 1125) перед Позивачем станом на 31.12.15 становила 33 999 240 тис. грн..

Що стосується фінансового стану Компанії у 2016 році.

Незважаючи на показник прибутковості господарської діяльності Компанії за перше півріччя 2016 року:

- дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка

Балансу 1125) перед Позивачем станом на 30.06.16 становила 38 820 471 тис. грн.;

- кредиторська заборгованість Позивача за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка Балансу 1615) перед Позивачем станом на 30.06.16 становила 36 904 521 тис. грн

Судом враховано, що внаслідок зовнішньополітичних чинників, у зв'язку із втратою контролю над ПАТ "Черноморнафтогаз" та інших підприємств, що знаходяться на території АР Крим, Позивач відобразив в своїй звітності знецінення інвестицій у вказаних підприємствах в сумі 899 806,00тис.грн., знецінення запасів природного газу, розташованого у підземних сховищах АР Крим у сумі 1 903 484 тис. грн.

Стосовно Луганської та Донецької областей -Позивач провів знецінення інвестицій у частці підприємств в сумі 61 179 тис. грн. Також збитки, понесені на окупованих територіях за рік, що закінчились 30.09.14, складають 2 145 563 тис грн. (2014рік 1 710 073 тис. грн.).

До складу збитків, понесених на окупованих територіях, включено собівартість не санкціоновано відібраного газу в зоні АТО у сумі 1 510 368 тис. грн. (2014 рік 1 371 221 тис. грн.).

Крім цього, на жовтень-листопад 2016 року на виконанні в органах Державної виконавчої служби перебувало 2 419 виконавчих документів на загальну суму стягнення на користь Позивача за поставлений природний газ близько 20,902 млн. грн.

З вказаної кількості по 381 виконавчому документу стягненню підлягає більше 9,511 млн.грн. з боржників, які розташовані на території Луганської, Запорізької областей, АР Крим та м. Севастополя.

Суду також доведено, що несплата Відповідачем боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою зупинення постачання природного газу на територію України.

Згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30.06.2016 розмір довгострокових кредитів банків Відповідача (код рядка Балансу 1510) складає 29 155 650 тис.грн.

При цьому загальний обсяг залучених Відповідачем кредитних ресурсів станом на 01.06.2016 становить майже 60 млрд.грн, з яких до кінця 2016 р. підлягають погашенню майже 19 млрд.грн.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містить поняття "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Судом враховано, що господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Враховуючи зазначені заявником обставини, суд погоджується з твердженням останнього, що на даний момент виконання рішення суду з боку Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" одномоментно зобов'язавши Відповідача повернути Позивачу природний газ у кількості 1 318 281 куб. м. природного газу на загальну суму 369 495 490,80грн. ускладнене, а виконання рішення суду від 18.02.2004 №4/246 в примусовому порядку та накладення арешту на рахунки Компанії в межах суми 369 495 490,80грн. ускладнить, і так вкрай тяжкий фінансовий стан підприємства.

За таких обставин, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення суду, вислухавши представників стягувача та боржника, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступень вини боржника, дослідивши наявні докази, виходячи в тому числі з майнових інтересів та фінансового стану позивача, суд вважає за можливе частково задовольнити зазначену заяву та відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі №4/246 на 6 місяців до 23.08.2017.

Задовольняючи частково заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні статті 121 ГПК України щодо відстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що Відповідач здійснить заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення суду у справі від 18.02.2004 №4/246 частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі №4/246 (на шість місяців) до 23.08.2017.

Копію ухвали направити сторонам.

Дана ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І.Борисенко