ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Справа № 925/577/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача - Мельник Л.А. за посадою (директор), Тодоровича С.А. за довіреністю, відповідача - Стаська О.Г. за довіреністю, третьої особи - ОСОБА_4 особисто, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Семат» до Відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 про стягнення 130245 грн. 97 коп. і розірвання договору підряду,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Семат» звернувся в господарський суд з позовом (вх. № 10550) до Відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації (далі - відповідач, а разом - сторони), в якому просив суд стягнути, на підставі договору підряду № 266 від 25.08.2015 року, укладеного сторонами, 132284 грн. 77 коп. заборгованості з оплати за виконані підрядні роботи, розірвати договір підряду № 266 від 25.08.2015 року з підстав порушення відповідачем умов договору щодо порядку розрахунків та відшкодувати понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн.

Ухвалами суду від 01.06.2016 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/577/16, справа призначена до судового розгляду, від 30.06.2016 року - за клопотанням відповідача залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_4, від 07.07.2016 року - за клопотаннями сторін призначено судову будівельно-технічну експертизу, на період її проведення зупинено провадження у справі, від 12.12.2016 року - провадження у справі поновлене після усунення обставин, які зумовили його зупинення, справа призначена до судового розгляду (т. 1 а.с. 2, т. 2 а.с. 30-31, 32-33, 40-42, 46-47, 53-56, т. 4 а.с. 104-105).

Позивач в особі своїх представників додатково подав 10.01.2017 року заяву про збільшення розміру позовних вимог (т. 4 а.с. 109-113), 19.01.2017 письмові пояснення і заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 172-173, 184-185), за змістом яких з підстав, зазначених у позові, остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь 130245,97 грн. основного боргу, 29217,92 грн. пені, 2794,02 грн. 3% річних, 8920,73 грн. інфляційних втрат за прострочення основного боргу з 02.05.2016 по 17.01.2017 року, що разом складає 171178,64 грн. та відшкодувати сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 1984,27 грн., що становило 1.5% ціни позову.

Заява позивача про уточнення позовних вимог фактично містить вимогу про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу і нові вимоги про стягнення пені, 3% річних і інфляційних втрат за прострочення основного боргу, що по суті є поданням іншого (ще одного) позову. До заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10.01.2017 року позивачем подано доказ сплати судового збору за подання цих вимог у розмірі 1600 грн. (т. 4 а.с. 114). З урахуванням норм ч. 4 ст. 22 ГПК України, роз'яснень вищого господарського суду України, викладених у підпунктах3.10., 3.11 постанови Пленуму від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» суд своєю ухвалою від 25.01.2017 року (у протоколі судового засідання, а.с. 195-196) прийняв до провадження заяву позивача в частині зменшення розміру позовних вимог і відмовив у її прийнятті в частині подання іншого позову.

Відповідач в особі свого представника 23.06.2016 року подав письмовий відзив на позов, 12.01.2017 року додаткові письмові пояснення до нього з урахуванням висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи і заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, а 25.01.2017 року заперечення на заяву позивача про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 1-6, т. 4 а.с. 140-142, 143-145,191-194). За їх змістом відповідач заперечував проти позову з мотивів необґрунтованості, недоказаності і безпідставності позовних вимог, а саме - спірна заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, оскільки підрядні роботи , зазначені в Акті № 13 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року (форма № КБ-2в) і Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016 року (форма № КБ-3), не передбачені умовами договору підряду і кошторису до нього, виконані з недоліками, об'єми виконаних робіт завищені, через що Акт № 13 форми № КБ-2в і Довідка форми № КБ-3 на загальну суму 132284,77 грн. відповідачем, як замовником робіт, і третьою особою, як представником технічного нагляду, не підписані. В частині вимог про розірвання договору підряду відповідач не заперечував, проте підставою розірвання договору вважав наявність істотних порушень умов договору щодо строків виконання робіт зі сторони саме позивача. У прийнятті заяв позивача про збільшення розміру позовних вимог і про уточнення позовних вимог просив суд відмовити з підстав їх подання з порушенням вимог ст. 22 ГПК України.

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач подав зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним, у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 102485,04 грн. збитків, завданих порушенням умов договору підряду № 266 від 25.08.2015 року (т. 2 а.с. 22-28, 29).

Ухвалою суду від 30.06.2016 року зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернено заявнику без розгляду (т. 2 а.с. 37-39).

У судових засіданнях представник позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, додаткових письмових поясненнях і заяві про уточнення позовних вимог, підтримала і просила суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд у його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві і додаткових письмових поясненнях до нього, третя особа підтримала заперечення проти позову відповідача.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалась вступна і резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

25.08.2015 року відповідач - Відділ освіти Чигиринської районної державної адміністрації, як замовник з однієї сторони, та позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Семат», як підрядник з другої сторони, а разом - сторони, уклали між собою договір будівельного підряду № 266 (далі - Договір). Згідно з пунктами 1.1.-1.2. розділу 1 «Предмет договору» договору, предметом договору є зобов'язання підрядника за завданням замовника виконати згідно діючих норм та відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації роботи з реконструкції перекриття шатрового даху та даху над актовим залом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області, а замовник зобов'язався прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору. Сторони договору погодили усі істотні умови цього договору, зокрема, щодо ціни договірних робіт і порядку розрахунків (розділ 2), якості робіт, контролю за якістю робіт та матеріальними ресурсами (розділ 3), строків виконання робіт та терміну дії договору(розділ 4), прав та обов'язків сторін (розділ 5), відповідальності сторін (розділ 11), внесення змін до договору та його розірвання (розділ 14), інших умов (а.с. 15-20, 25-35, 36, 37, 38-51).

26.08.2015, 25.09.2015, 14.12.2015, 03.02.2016 року сторони договору будівельного підряду № 266 від 25.08.2015 року, відповідно, уклали додаткові угоди №№ 1-4 до нього (а.с. 21-24), якими змінили умови договору щодо, фінансування робіт і порядку розрахунків (пункти 2.1., 2.2., 2.4. розділу 2).

Так, за змістом умов договору з урахуванням їх змін сторони погодили, що: ціна цього договору визначена Договірною ціною відповідно до тендерної пропозиції і становить 2422912,87 грн.; фінансування розмежовується на два етапи, джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету та інші джерела фінансування; замовник здійснює платежі за виконані роботи підряднику на підставі акту виконаних робіт, після підписання акту виконаних робіт по мірі надходження бюджетних коштів; датою фактичного виконання робіт вважається дата підписання державною комісією акту прийняття в експлуатацію закінченого об'єкту; підрядник зобов'язався виконувати роботи у відповідності із календарним графіком виконання робіт, який є невід'ємною частиною цього договору; підрядник забезпечує відповідність якості робіт та матеріальних ресурсів, що поставляються ним, специфікаціям, технічним умовам, роботи та матеріальні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати державним стандартам, будівельним нормам, іншим нормативним документам та договору підряду; усунення всіх недоліків здійснюється силами, засобами та за рахунок підрядника у строки, передбачені у Акті виявлених недоліків.

Замовник має право: відмовитись від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які спричинені внаслідок порушення підрядником проектної документації, та виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі підряду, і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою; вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень, або виправлення їх своїми силами, якщо такі збитки підтверджені в установленому законом порядку.

Договір може бути розірваний, зокрема, за рішенням суду.

05.10.2015 року Відділ освіти Чигиринської районної державної адміністрації, як замовник з однієї сторони, та фізична особа - підприємець ОСОБА_4, як виконавець з другої сторони, уклали договір № 318 про надання послуг з технічного нагляду, за умовами якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов'язання здійснювати технічний нагляд за будівництвом об'єкту «Реконструкції перекриття шатрового даху та даху над актовим залом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області» (т. 2 а.с. 8-10).

На виконання умов договору будівельного підряду № 266 від 25.08.2015 року, відповідно до Актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 1-8, 10-12 (форма № КБ-2в) і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), за період з жовтня 2015 по квітень 2016 року позивачем було виконано і передано відповідачу робіт на загальну суму 2269891,06 грн. (т. 1 а.с. 54-62, 63-70, 76-82, 84-94, 96-106, 109-129, 137-145, 149-164, 170-187), прийняті роботи відповідачем оплачено в загальній сумі 2269891,06 грн. (т. 1 а.с. 52, 53, 63, 75, 83, 95, 107, 108, 130, 146, 165, 188, 189).

Зазначені обставини підтверджені представниками сторін підписанням акту звірки взаєморозрахунків (т. 2 а.с. 20) та їх поясненнями в засіданні суду.

27.04.2016 року позивачем направлено відповідачу Акт приймання виконаних будівельних робіт № 13 (форма № КБ-2в) і Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) за квітень 2016 року на суму 132288,77 грн. для підписання по одному примірнику для кожної сторони (т. 1 а.с. 197-205), який отриманий відповідачем 28.04.2016 року.

Відповідачем роботи і витрати, зазначені в Акті приймання виконаних будівельних робіт № 13 (форма № КБ-2в) і Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) за квітень 2016 року, не прийняті. Листом від 05.05.2016 року № 375/01 зауважено про наявність недоліків виконаних робіт (т. 1 а.с. 207, т. 2 а.с. 19).

Спростування зауважень відповідача, викладених в листі від 05.05.2016 року № 375/01, позивачем викладено в адресованих відповідачу листах від 06.05.2016 № 0605/01, від 10.05.2016 № 1005 (т. 1 а.с. 208-209, 210), відповідачем до уваги не прийнято, оплату робіт не проведено, що і стало підставою звернення позивача до суду.

15.08.2016 року Управлінням ДАБІ у Черкаській області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта об'єкту «Реконструкції перекриття шатрового даху та даху над актовим залом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області» (т. 4 а.с. 163-168).

За висновком судового експерта Черкаського відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 29.11.2016 року № 713/16-23 (т. 4 а.с. 87-103), за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що об'єм робіт, включений до одностороннього Акту № 13 приймання виконаних робіт за квітень 2016 року, не відповідає проектно-кошторисній документації до договору підряду № 266 від 25.08.2016 року по об'єкту «Реконструкції перекриття шатрового даху та даху над актовим залом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області».

Згідно наданих актів приймання виконаних робіт типової форми КБ-2в, що містяться в матеріалах справи, підрядником виконані роботи не в повному об'ємі, який передбачено в проектно-кошторисній документації до договору підряду № 266 від 25.08.2015 року.

За результатами проведеного візуально-інструментального обстеження можливо частково встановити відповідність складу та обсягів фактично виконаних ремонтно-будівельних робіт складу та обсягам відповідних робіт за звітною документацією.

Вартість фактично невиконаних будівельних робіт по об'єкту «Реконструкції перекриття шатрового даху та даху над актовим залом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області» складає 2038 грн. 80 коп.

Висновок судового експерта Черкаського відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 29.11.2016 року № 713/16-23 сторонами під сумнів не ставиться (т. 4 а.с. 140-142, 172-173).

Із акту додаткових робіт, дефектних актів, затверджених представником замовника (т. 4 а.с. 174-175, 176, 177), вбачається, що додаткові роботи, включений до одностороннього Акту № 13 приймання виконаних робіт за квітень 2016 року, сторонами були погоджені шляхом складання локального кошторису станом на 15.03.2016 року (т. 4 а.с. 178-182).

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору будівельного підряду від 25.08.2015 року № 266 (зі змінами), вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цим договором.

Предметом спору у справі, що розглядається, є остаточна вимога позивача до відповідача про стягнення вартості робіт, включених до одностороннього Акту № 13 приймання виконаних робіт за квітень 2016 року та про розірвання договору будівельного підряду від 25.08.2015 року № 266 (зі змінами), укладеного сторонами, з підстав невиконання відповідачем умов договору щодо оплати виконаних робіт.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов'язань підряду, загальні положення про підряд, як окремий вид зобов'язань, визначені параграфом 1 глави 61 ЦК України, ст. 324 ГК України, про зобов'язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусового виконання обов'язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майновоїшкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов'язує виникнення майнових прав та обов'язків суб'єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 4 ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Стаття 652 Цивільного кодексу України містить такі норми:

ч. 1 - у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах;

ч. 2 - якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

ч. 3 - у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

ч. 4 - зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі N 6-75цс13). Зазначена правова позиція Верховного суду України доведена судам листом від 01.02.2014 року «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.», розділ «Спори щодо виконання зобов'язань».

Пунктами 4.1., 4.5., 14.2. договору будівельного підряду від 25.08.2015 року № 266 (зі змінами) сторони погодили, що датою фактичного виконання робіт вважається дата підписання державною комісією акту прийняття в експлуатацію закінченого об'єкту, договір набирає чинності з дати його підписання та діє до повного виконання зобов'язань сторін, договір може бути розірваний за згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до договору, за вимогою однієї із сторін при порушенні другою стороною умов договору або за рішенням суду.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлений також статтею 188 ГК України. Згідно з ч. 4 названої статті ГК, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З аналізу наведених норм матеріального права та встановлених обставин справи суд вбачає, що відповідачем безпідставно не виконане зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт по договору будівельного підряду від 25.08.2015 року № 266 (зі змінами) у розмірі 130245 грн. 97 коп., зазначена умова договору є істотною,тому передбачені ст. 652 Цивільного кодексу України підстави для розірвання за рішенням суду договору будівельного підряду від 25.08.2016 року № 266 (зі змінами) присутні. Відтак, наявні законні підстави для стягнення спірної суми заборгованості і розірвання договору, та, відповідно, для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доказані і обґрунтовані, тому їх задовольняє повністю.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судового збору по квитанції № 0.0.553155861.2 від 17.05.2016 року 1984,27 грн., платіжним дорученням № 134 від 25.05.2016 року - 1378 грн., а разом 3362,27 грн. (т. 1 а.с. 13, 14).

Ним же сплачено по квитанції № 14 від 06.01.2017 року 1600 грн. судового збору за подання заяви про збільшення розміру позовних вимог (т. 4 а.с. 114), платіжним дорученням № 307 від 10.10.2016 року 6884,80 грн. оплати за експертизу (т. 4 а.с. 10).

Суд своєю ухвалою від 25.01.2017 року (у протоколі судового засідання, а.с. 195-196) прийняв до провадження заяву позивача в частині зменшення розміру позовних вимог і повернув заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вимога в цій частині фактично є поданням іншого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 44, абз. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 55 ГПК України: судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи; судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою, в ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені).

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що:

за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4);

у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону (абз. 2 ч. 2 ст. 6);

розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч. 7 ст. 6);

сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повернення заяви або скарги (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7).

При вирішенні питань повернення і розподілу судового збору суд керується також роз'ясненнями, викладеними в пунктах 4.3., 4.4., 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», за змістом яких питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ.

З огляду на викладені обставини справи і з урахуванням наведених норм законодавства і судової практики, підлягають поверненню позивачу за його клопотанням за ухвалою суду (30,59+1600) 1639,59 грн. судового збору внаслідок зменшення розміру позовних вимог і повернення заяви про збільшення (уточнення) розміру позовних вимог.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3331,68 грн. та 6884,80 грн. оплати за експертизу, а разом 10216,48 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації, , місцезнаходження: 20901, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Б.Хмельницького, 13-А на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Семат», , місцезнаходження: 08000, Київська обл., смт. Макарів, вул. Ілліча, 5 - 130245 грн. 97 коп. заборгованості, 10216,48 грн. судових витрат.

Розірвати договір будівельного підряду від 25.08.2015 року № 266 (зі змінами), укладений між Відділом освіти Чигиринської районної державної адміністрації, , місцезнаходження: 20901, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Б.Хмельницького, 13-А і товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Семат», , місцезнаходження: 08000, Київська обл., смт. Макарів, вул. Ілліча, 5.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення підписано 20.03.2017 року.

Суддя В.М. Грачов