ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Справа № 904/10052/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В. (зміна складу колегії суддів відбулася на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.03.2017 р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017 р.),

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, нотаріально-посвідчена довіреність №2046 від 25.10.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №52-16/119 від 27.12.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 71295,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 р. у даній справі (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено; стягнуто з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 69339,24 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 1955,76 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на те, що позивачем надані належні та допустимими докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулася через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог та правомірно нарахована відповідну плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу.

Не погодившись з даним рішенням, публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що затримка вагонів відбулася не з його вини, зайнятість колій на станції призначення була спричинена саме позивачем, і як наслідок, вина відповідача у затримці спірних вагонів відсутня.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін, оскільки плату за користування та збір за зберігання позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.11.2013 р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (орендар) та публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, відповідно до якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

У зв'язку з проведенням реєстрації публічного акціонерного товариства Укрзалізниця додатковою угодою № 9 від 15.15.2015 р. було внесено зміни до зазначеного вище договору в частині заміни сторони в зобов'язанні - Державного підприємства Придніпровська залізниця на публічне акціонерне товариство Українська залізниця о особі Регіональної філії Придніпровська залізниця.

Відповідно до п.1 договору під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. (п.1 договору).

За п. 5 договору передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється: порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.; маршрутів, завантажених аглорудою через інтервал часу 5,0 год.; маршрутів, завантажених вапняком через інтервал часу 4,5 год.; передача розбірних поїздів за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

За п.6 договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів проводиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п.8 договору).

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

У пункті 15 договору сторони погодили, що власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України; за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Згідно п.20 договору, з урахуванням додаткової угоди № 6, цей договір укладається терміном на пять років з 11.12.2013 р. року до 10.12.2018 р. включно.

Залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується відповідними залізничними накладними, наявними в матеріалах справи та в яких зазначено станція призначення Кривий Ріг.

Через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг неприйнятих публічним акціонерним товариством "Південний ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами, були залізницею були видані Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення №508 від 03.05.2016 р., № 517 від 04.05.2016 р., № 537 від 07.05.2016 р., № 550 від 08.05.2016 р., № 571 від 12.05.2016р.

За цим фактом станціями затримки Кривий Ріг Західний, Девладове, Кривий Ріг Сортувальний у порядку передбаченому п.9,10 р. III Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 45 від 03.05.2016 р., № 15 від 04.05.2016 р., № 16 від 07.05.2016 р., № 17 від 08.05.2016 р., № 10 від 12.05.2016 р. акти загальної форми ГУ-23 №46 від 03.05.2016 р., №235 від 04.05.2016 р., № 236 від 07.05.2016 р., №237 від 08.05.2016 р., №13296 від 12.05.2016 р.

Представникам вантажоодержувача своєчасно вручені повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини публічного акціонерного товариства "Південний ГЗК".

По наказам № № 508, 517, 537, 550,571 складені відповідні акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів, які були підписані відповідачем за весь період дії наказів без заперечень.

На підставі актів форми ГУ-23а, ГУ-23 було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№ 19059319, 14059291, 13059285, 14059289, 14059290, 23059337, 15059292, 15059293, 18059311 та збору за зберігання вантажу по накопичувальних картках ф.ФДУ-92 № 13059044, 13059045 на загальну суму 71 295,00 грн. (з ПДВ).

Наведені обставини стали підставою для звернення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до господарського суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів враховує таке.

Взаємовідносини залізниці з контрагентами визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами. Порядок та умови експлуатації залізничних під'їзних колій, подачі та збирання вагонів згідно зі статтею 21 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 71 Статуту визначаються договором.

За приписами статті 908 ЦК кодексу України, яка кореспондується із приписами статті 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Так, за п.п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12 Правил користування вагонами та контейнерами).

У зв'язку з наявністю на коліях станції призначення неприйнятих публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вагонів, було видано накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення відповідно до п.9 Правил користування вагонами та контейнерами.

На підставі зазначених наказів було складено акти про затримку вагонів за формою ГУ-23а та акти загальної форми ГУ-23.

Повідомлення про затримку вагонів станцією призначення Кривий Ріг представникам публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вручено в порядку і строки, визначені, абзацом 4 пунктом 10 р. III Правил користування вагонами та контейнерами.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог та правомірно нарахована відповідачу плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу. При цьому, доказів протилежного відповідачем не надано.

Згідно п.п.5,6 спірного договору передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для під'їзної колії здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Організація роботи з обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна та організація руху поїздів Кривий ріг-Допоміжна здійснюється згідно Інструкції про порядок обслуговування та організації руху на під'їзній колії ПАТ "Південний ГЗК".

За п.п. 3, 5 Інструкції "Про порядок обслуговування і організації руху на під'їзному шляху ПАТ "Південний ГЗК", узгодженої сторонами у справі, перегін Кривий Ріг - Допоміжна є одноколійний, обладнаний релейним напівавтоматичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по прямому міжстанційному зв'язку, або телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації (ПТЕ) - нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.96р. № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.97р. за № 50/1854. В пункті 16.3 ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг" визначено порядок відправлення поїздів на станцію Допоміжна.

Згідно з пунктами 1, 4 зазначеної Інструкції, ДСП станції Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку "дача згоди", вмикається зелена лампочка "отримання згоди". Після чого ДСП станції Кривий Ріг натискає поїздну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на станцію Допоміжна. Пунктом 8 договору "Про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ Південний ГЗК" передбачено обов'язок диспетчера цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомити старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг про готовність вагонів до забирання. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлені форми ГУ-2.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів щодо повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника.

Згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12 години наступного дня.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем надано докази повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу публічного акціонерного товариства "Південний ГЗК", які зареєстровані у книзі повідомлень фГУ-2.

Публічним акціонерним товариством "Південний ГЗК" надано суду довідки про наявність вільних колій на станції Допоміжна на підтвердження можливості прийняти спірні вагони зі станції Кривий Ріг.

Проте, відповідачем не представлено суду доказів в підтвердження факту прийняття ним заходів по реагуванню на повідомлення позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення позивача про готовність вагонів до забирання, виконання ним вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці".

За даних обставин, за відсутністю згоди відповідача на прийняття вагонів на свою під'їзду колію, не включення "зеленого" вхідного сигналу світлофора, який дозволяє залізниці своїм локомотивом доставити запитуємі вагони на приймально-здавальні колії станції Допоміжна, залізниця була позбавлена можливості виконати покладені на неї зобов'язання за договором, тому посилання відповідача на те, що відповідно до "Положення про зайнятість колій" була можливість у залізниці подати спірні вагони на колії станції Кривий Ріг до уваги не приймаються.

Що стосується доводів скаржника про те, що затримка вагонів відбулася з вини залізниці, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки зайнятість прийомо-відправочних колій по ст. Кривий Ріг, згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку УЗ і власних, вагонів з вантажами на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. При цьому, підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 р. за № 5076 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Таким чином, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог п. 33 Правил видачі вантажів та ст. 46 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, наявність вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Надавши належну правову оцінку усім наявним у матеріалах справи документам та доводам сторін (зокрема, актам загальної форми ГУ-23, актам про затримку вагонів, наказу, відомостям), встановивши, що затримки вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача та неприйняттям цих вагонів і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу відповідачем, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами у розмірі 69 339,24 грн. та 1 955,76 грн. збору за зберігання вантажу.

Отже, рішення господарського суду про задоволення позову є законним і обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 07.12.2016 р. у справі № 904/3561/16, від 17.01.2017 р. у справі № 904/3013/16.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, в тому числі Державного підприємства "Придніпровська залізниця".

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 5 цього Закону передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування.

01.12.2015 р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" та публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" було підписано заключний передавальний акт про те, що одна сторона передала, а друга сторона прийняла майно станом на 30.11.2015 року, що включає зміни, що сталися з 31.07.2014 р. по 30.11.2015 р., правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав та обов'язків, переходить до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Отже, виходячи з вищенаведених положень Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", суд апеляційної інстанції вважає, що момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" визначається днем підписання передавального акту. Відсутність запису про проведення державної реєстрації про припинення державного підприємства "Придніпровська залізниця", що припиняються у результаті злиття, не впливає на право публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на звернення до суду з позовом у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення прийнято місцевим господарським судом за повністю дослідженими обставинами справи з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 р. у справі №904/10052/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Кощеєв

ОСОБА_3