КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Справа№ 910/20825/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Кравченко О.К., довіреність №38 від 07.12.2016,

відповідача: Івахненко І.В., довіреність №10-482/д від 02.08.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016

у справі №910/20825/16 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 340 000,00 грн пені

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про стягнення пені у розмірі 340 000,00 грн за прострочення відповідачем сплати штрафу за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.12.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390) пеню у розмірі 340 000,00 грн (триста сорок тисяч гривень 00 коп.) за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, Майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під'їзд, 1 поверх, кімната 35, ідентифікаційний код 22630473) 5100,00 грн (п'ять тисяч сто гривень 00 коп.) судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у позові про стягнення 340 000,00 грн пені відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційний господарський суд відмовити Публічному акціонерному товариству "УКРНАФТА" в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 залишити без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2017, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 09.02.2017.

09.02.2017 в судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 09.03.2017.

В судове засідання, яке відбулось 09.03.2017 з'явились представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши справу №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", 25.12.2014 прийняла рішення №254-р/к (далі - Рішення), яким вирішила:

1. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального (або його аналогів) в межах частини міжнародної автомобільної дороги М-03 (Київ - Харків - Довжанський (Ростов-на-Дону)) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: м. Ізюм, с. Кам'янка Ізюмського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

2. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

8. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-51 (Мерефа - Лозова - Павлоград) (міжнародна категорія Е-40), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Панютине, с. Катеринівка, м. Лозова Лозівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

9. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначене в пункті 8 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

12. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Первомайський Первомайського району Харківської області, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

13. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначене в пункті 12 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

15. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах м. Зміїв і с. Задонецьке Зміївського району Харківської області та частини регіональної автомобільної дороги Р-78 (Харків - Зміїв - Балаклія - Гороховатка), з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

16. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ч частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначене в пункті 15 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

25. Визнати, що, зокрема, Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" схоже підвищивши роздрібні ціни на дизельне пальне за рахунок підвищення торгівельної надбавки, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини регіональної автомобільної дороги Р-46 (Харків - Богодухів - Охтирка (Сумська область)), що проходить в районі розміщення населених пунктів: смт. Вільшани, с. Дворічний Кут, смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, з урахуванням території, що знаходиться в 10-км зоні, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

26. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначене в пункті 25 резолютивної частини цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

33. Закрити провадження у справі в частині ознак порушення, зокрема, Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій на ринку роздрібної реалізації дизельного пального в межах частини районів, розташованих поблизу шляху місцевого значення Харків - Зміїв - Балаклія - Барвінкове, тобто населених пунктів та шляхів відповідних частин Харківського, Зміївського, Балаклійського та Барвінківського районів Харківської області, які призвели до обмеження конкуренції, за відсутності об'єктивних причин для вчинення таких дій.

В подальшому, відповідач оскаржив рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 у справі №922/2144/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015, позов Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" в частині пунктів 1, 2, 8, 9, 12, 13, 15, 16, 25, 26.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі №922/2144/15 касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 у справі №922/2144/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" відмовлено повністю.

Сукупний розмір штрафу за всі п'ять порушень законодавства про захист економічної конкуренції, вчинених Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" та встановлених рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", становить 340 000,00 грн.

21.06.2016 Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" сплатило штраф, накладений рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014, в сумі 340 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №128-АБ16 від 21.06.2016, яка міститься в матеріалах справи.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 у справі №922/2144/15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 без змін.

З урахуванням вищенаведеного та на підставі положень ст.ст. 17, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач звернувся з вказаним позовом до суду про стягнення пені у розмірі 340 000,00 грн за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.12.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 вказаного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно із ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, у відповідності до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, про накладення штрафу. Останній повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

Частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 на відповідача за п'ять встановлених порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених ч. 3 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладено сукупний штраф у розмірі 340 000,00 грн.

Копію витягу з рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" отримано Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" 12.02.2015, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу було 13.04.2015 (оскільки 12.04.2015 припадало на вихідний день).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання може бути оскаржене до господарського суду.

Cудом першої інстанції було встановлено, що Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" не погодившись з Рішенням та відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2015 порушено провадження у справі №922/2144/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування Рішення.

За змістом ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 48 цього Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Оскільки оскаржуване Рішення приймалось відповідно до вимог ст. 48 цього Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі №922/2144/15 про визнання недійсним та скасування цього рішення, за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 48 цього Закону, зупинило його виконання.

Таким чином, з 06.04.2015 виконання Рішення було зупинено на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

02.06.2015 Господарським судом Харківської області було прийнято рішення у справі №922/2144/15, яким позов Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" в частині пунктів 1, 2, 8, 9, 12, 13, 15, 16, 25, 26.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 у справі №922/2144/15 прийнято апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 у справі №922/2144/15, апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.12.2015 у справі №922/2144/15 прийнято до провадження касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі №922/2144/15 касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2016 у справі №922/2144/15 призначено розгляд справи.

За результатами розгляду справи №922/2144/15 Господарський суд Харківської області рішенням від 28.03.2016 в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" відмовив повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 у справі №922/2144/15 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" до провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі №922/2144/15, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 без змін.

21.06.2016 Публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" сплатило штраф, накладений рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" в розмірі 340 000,00 грн.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.10.2016 прийнято до провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі №922/2144/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 у справі №922/2144/15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2016 без змін.

За таких обставин, на підставі ч. 5 ст. 85 та ч. 3 ст. 105 ГПК України рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/2144/15 набрало законної сили 09.06.2016.

В свою чергу, рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів" станом на час розгляду даної справи є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/2144/15, яке набрало законної сили, було встановлено та належним чином доведено обставини, на підставі яких суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014 у справі №1/01-226-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", то зазначені обставини не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Станом на час розгляду спору по суті, штраф в сукупному розмірі 340 000,00 грн, накладений рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014, сплачений відповідачем, що підтверджується копією платіжного доручення №128-АБ16 від 21.06.2016, яка міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, оскільки Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" прострочено сплату штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за періоди з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.12.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що відповідно до розрахунку позивача складає 340 000,00 грн.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У підпункті 20.2. пункту 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 №15 роз'яснено, що абзацами третім - п'ятим частини п'ятої ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Отже, враховуючи вищенаведене, місцевим господарським судом було встановлено наступне:

- 06.04.2015 виконання Рішення було зупинено на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- з 06.04.2015 по 02.06.2015 тривав розгляд справи №922/2144/15 у Господарському суді Харківської області;

- з 24.06.2015 по 13.08.2015 тривав розгляд справи №922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом;

- з 14.12.2015 по 10.02.2016 тривав розгляд справи №922/2144/15 Вищим господарським судом України;

- з 24.02.2016 по 28.03.2016 тривав розгляд справи №922/2144/15 у Господарському суді Харківської області;

- з 18.04.2016 по 09.06.2016 тривав розгляд справи №922/2144/15 Харківським апеляційним господарським судом.

Беручи до уваги наведене, а також приписи ч. 2, абз. 1, 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", роз'яснення підпункту 20.2. п. 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", суд дійшов висновку, що періоди, за які можливе нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного на відповідача Рішенням АМК України, є наступними:

- з 03.06.2015 по 23.06.2015 включно (21 день);

- з 14.08.2015 по 13.12.2015 включно (122 дні);

- з 11.02.2016 по 23.02.2016 включно (13 днів);

- з 29.03.2016 по 17.04.2016 включно (20 днів);

- з 10.06.2016 по 20.06.2016 (дата зупинення нарахування пені, у зв'язку зі сплатою 21.06.2016 відповідачем штрафу) включно (11 днів).

Судом перевірено розрахунок суми пені за прострочення відповідачем сплати штрафу, наданий позивачем, та встановлено, що позивачем вірно визначено періоди стягнення пені з 03.06.2015 по 23.06.2015, з 14.08.2015 по 13.12.2015, з 11.02.2016 по 23.02.2016, з 29.03.2016 по 17.04.2016, з 10.06.2016 по 20.06.2016, однак невірно зазначено загальну кількість днів прострочення, вказавши їх загальну кількість 188 днів, в той час, як вірною загальною кількістю днів прострочення є 187 днів. Проте наведене фактично не вплинуло на правильність розрахунку позивача вцілому, так як кількість днів прострочення сплати штрафу, а рівно сума пені за відповідну кількість днів, були визначені позивачем вірно.

Таким чином, сума штрафу, накладеного на відповідача рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №254-р/к від 25.12.2014, становить 340 000,00 грн (68 000,00 грн х 5).

Розмір пені за один день прострочення штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" складає 5100,00 грн (340 000,00 грн : 100 х 1,5 = 5100,00 грн), а за 187 дні - 953700,00 грн (5100,00 грн х 187 днів = 953700,00 грн).

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, тобто за кожне із п'яти встановлених у Рішенні порушень законодавства про захист економічної конкуренції - не більше 68000,00 грн. Отже, як вірно визначено позивачем, сукупний розмір пені за прострочення сплати штрафу в даному випадку не може перевищувати 340 000,00 грн.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 340 000,00 грн є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/20825/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/20825/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран