КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р. Справа№ 910/13332/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Петренко С.В. - дов. № 20 від 18.01.2017

від відповідача Корж М.П. - дов. б/н від 10.01.2017

Ковальов І.В. - дов. б/н від 10.01.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.10.2016 (суддя Марченко О.В.)

у справі № 910/13332/16

за позовом Державного підприємства «Національна енергетична

компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех»

про стягнення 1 529 815,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 у справі № 910/13332/16 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»: 1 316 706, 46 грн. пені; 213 108, 71 грн. штрафу і 22 947, 23 грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що прострочення зобов'язання щодо виконання робіт та поставки відповідачем частини обладнання за спірним договором сталося не з його вини, а у зв'язку з невиконанням ДП «НЕК «Укренерго» своїх договірних зобов'язань, зокрема, п. 4.2.2. щодо сприяння підряднику в межах своїх прав, обов'язків та можливостей у виконанні робіт. За твердженнями апелянта, на його звернення щодо відключення повітряних ліній від електромережі позивач в порушення своїх договірних зобов'язань, передбачених п. п. 4.2.1, 11.2, 11.4 договору, відмовив в такому відключенні, що також стало причиною порушення відповідачем строків виконання робіт.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/13332/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 24.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 розгляд справи № 910/13332/16 відкладено на 21.02.2017.

В судовому засіданні 21.02.2017 оголошено перерву на 07.03.2017 на підставі ст. 77 ГПК України. Ухвалою суду від 21.07.2017 продовжено розгляд справи на 15 днів згідно ст. 69 ГПК України.

В судове засідання апеляційної інстанції з'явились представники сторін, представники відповідача підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечив доводи апеляційної скарги, просив їх відхилити, а оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» про стягнення 1 529 815,17 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду №03-4/5390-13 від 12.12.2013 щодо своєчасного виконання робіт, а тому просило стягнути з відповідача 0,5% пені в розмірі 1 316 706,46 грн. та 14% штрафу в розмірі 213 108,71 грн., нарахованих на підставі п. 17.4. договору.

Як встановлено матеріалами справи, 12.12.2013 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивачем, замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» (відповідачем, підрядником) укладено Договір підряду №03-4/5390-13 (далі Договір), за умовами п. 1.1. якого підрядник зобов'язався на свій ризик, власними силами, ресурсами та з власних матеріалів, за завданням замовника виконати модернізацію магістрального зв'язку підприємства на дільниці ПС 330 кВ «Лосєве» - державний кордон України та Російської Федерації, шляхом заміни існуючого блискавкозахисного троса ПЛ 330 кВ на блискавкозахисний трос з волоконно-оптичним кабелем, код за ДБН Д.1.1-1-2000 (далі - роботи), а замовник зобов'язався оплатити якісно виконані роботи.

Підрядник на підставі п. 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 24.03.2015 №3) здійснює виконання робіт протягом 135 (ста тридцяти п'яти) календарних днів з дати підписання Договору та за умови надання замовником (уповноваженим представником замовника) допуску підрядника до відповідного об'єкта (робочого місця) виконання робіт і передачу відповідного об'єкта виконання робіт у строк, погоджений уповноваженим представником замовника у відповідь на лист-заявку підрядника (далі - графік виконання робіт), однак не пізніше 31.12.2015.

Положеннями п. 3.1. Договору сторони погодили, що ціна Договору відповідно до кошторисної документації становить 5 836 978 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 972 829,67 грн.

Авансовий платіж в розмірі 30% від ціни (суми) Договору, що становить 1 751 093,40 грн., в тому числі ПДВ - 291 848,90 грн., сплачується замовником протягом 25 банківських днів з дати надання замовнику підрядником (після набрання Договором чинності) оригіналу рахунку-фактури (п. 15.2 Договору).

Відповідно до п. 17.4. Договору у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної суми.

Договір на підставі п. 19.1 (в редакції додаткової угоди від 24.03.2015 №3) набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 27.02.2016; закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, передбачених Договором.

За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України).

Позивач на виконання п. 15.2 Договору перерахував відповідачу до початку виконаних робіт аванс у сумі 1 751 093,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2013 №Z103467.

Як вище згадувалось, за умовами Договору відповідач зобов'язався протягом 135 (ста тридцяти п'яти) календарних днів з дати підписання Договору, однак не пізніше 31.12.2015 виконати роботи з модернізації магістрального зв'язку підприємства на дільниці ПС 330 кВ «Лосєве» - державний кордон України та Російської Федерації шляхом заміни існуючого блискавкозахисного троса ПЛ 330 кВ на блискавкозахисний трос з волоконно-оптичним кабелем, код за ДБН Д.1.1-1-2000.

За матеріалами справи, на виконання умов Договору сторонами складено акти приймання-передачі виконаних робіт за серпень, вересень і жовтень 2014, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно з довідками про вартість виконаних будівельних робіт за серпень - жовтень 2014 року відповідачем з початку будівництва по жовтень 2014 (включно) були виконані будівельні роботи з будови на суму 2 504 577,43 грн. та змонтовано устаткування на суму 1 810 195,48 грн.

Таким чином, належним чином відповідачем виконано роботи на суму 4 314 772,91 грн., їх без будь-яких зауважень прийнято позивачем.

Проте решту робіт на суму 1 522 205,09 грн. до встановленого у Договорі строку, тобто до 31.12.2015, як і на день подання даного позову (21.07.2016) до суду, відповідачем не виконано.

Претензією від 23.03.2016 №01/01-6-2/3255 позивач просив відповідача сплатити 563 216,22 грн. пені і 213 108,71 грн. штрафу. Вказану претензію відповідачем отримано 28.03.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак залишено без відповіді та задоволення.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України, ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання на підставі ст. 599 ЦК України припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, відповідачем у визначений Договором строк роботи в повному обсязі не виконано.

Проте заперечуючи проти позову, відповідач (апелянт) наполягав, що прострочення зобов'язання щодо виконання ним робіт та поставки частини обладнання за Договором сталося не з його вини, а в зв'язку з невиконанням ДП «НЕК «Укренерго» своїх договірних зобов'язань, зокрема, п. 4.2.2. щодо сприяння підряднику в межах своїх прав, обов'язків та можливостей у виконанні робіт. За твердженнями апелянта, замовником (позивачем) не було забезпечено підведення блискавкозахисного тросу з боку Росії, що унеможливило монтаж сполучної муфти на опорі № 105, а також вимірювання затухань місця стику 16-ти волоконного ОК рефлектором в двох напрямках в процесі монтажу та вимірювання затухань на дільниці ПС «Лосєве» - опора № 160 - опора № 26, ПЛ 330 кВ Зміїв ТЕС-Лосєве дільниця ПС «Лосєве» - опора № 160 - опора № 26.

За твердженнями відповідача він листом № 418 від 09.12.2014 звертався до позивача з проханням повідомити строки, у які російською стороною буде підведено блискавкозахисний трос з волоконно-оптичний до опори № 105 ПЛ 330кВ Лосєво-Шебикіно для монтажу сполучної муфти (підтверджується матеріалами справи).

Як встановлено матеріалами справи, пунктом 4.2.2. Договору дійсно встановлено, що замовник (позивач) зобов'язаний сприяти підряднику (відповідачу) в межах своїх прав, обов'язків та можливостей у виконанні робіт, якщо таке сприяння підряднику необхідне.

Відповідно до п. 2.4. Технічного завдання на виконання робіт, яке затверджене сторонами та є додатком № 1 до Договору, узгодження з ФСК ЕС Росії та її підрядними організаціями питань стикування мультиплексного обладнання (в тому числі сумісності протоколів) та з'єднання оптичних волокон на кордоні України з Росією (опора № 105) виконує підрядник,тобто ТОВ «Укргазтех» (відповідач й апелянт у справі), тому доводи апелянта щодо обов'язку позивача узгодити з російською стороною підведення блискавкозахисного тросу не заслуговують на увагу.

Одночасно безпідставними є твердження апелянта про те, що позивач відмовився підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт з прокладання оптичного підземного кабелю зв'язку ПЛ 330 кВ Зміїв ТЕС-Лосєве (дільниця ПС «Лосєве» - опора № 160 - опора № 26), оскільки матеріали справи не містять жодних доказів надання (направлення) відповідачем позивачеві цих актів.

Посилання відповідача (апелянта) на відмову позивача в порушення вимог п. п. 4.2.1, 11.2, 11.4 Договору у відключенні повітряних ліній від електромережі, не відповідають дійсності,адже матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до позивача з проханням здійснити такі відключення.

Крім цього, не підтверджено й апелянтом будь-якими доказами того факту, що закупівля та поставка ним частини обладнання за Договором якось пов'язані з необхідністю відключення повітряних ліній від електромережі та підведення блискавкозахисного тросу оптичного кабелю зі сторони Росії.

Таким чином, доводи апелянта з приводу прострочення виконання робіт та поставки частини обладнання за Договором через невиконання позивачем своїх договірних зобов'язань не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

В зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань щодо повного та своєчасного виконання робіт, позивачем заявлено до стягнення 0,5% пені в розмірі 1 316 706,46 грн. та 14% штрафу в розмірі 213 108,71 грн. на підставі п. 17.4. Договору.

Так, цим пунктом Договору встановлено, що у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково - штраф в розмірі 14% від вказаної суми.

Порушенням зобов'язання на підставі ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Учасники господарських відносин (ч.1ст.216 ГК України) несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України).

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Не може бути підставою відмови у задоволенні вимоги про сплату неустойки те, що вона встановлена за кожен день прострочення іншого (а не тільки грошового) зобов'язання, що така неустойка не підпадає під визначення пені, яке наводиться в частині третій статті 549 ЦК України. Коли обов'язок боржника сплатити грошову суму чи передати майно кредиторові у зв'язку з порушенням зобов'язання не підпадає під визначення штрафу чи пені, слід керуватися визначенням неустойки, яке наводиться у частині першій статті 549 ЦК України, оскільки штраф та пеня є різновидом неустойки, що не вичерпують всього змісту поняття неустойки.

Таким чином, пенею може забезпечуватись не лише грошове зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.03.2009 у справі №8/411/08.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч.2 ст. 231 ГК України).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам положеннями ч. 4 ст. 231 ГК України (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2013 у справі №16/5005/8055/212).

Так У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції згідно ч. 4 ст. 231 ГК України застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; тобто право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та пені надано сторонам статтею 231 ГК України та узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені за період з 01.01.2016 по 21.06.2016, судом встановлено, що позивачем вірно визначено період, однак сума пені розрахована невірно. За перерахунком суду розмір пені становить 1 316 707,40 грн.

Проте, виходячи з того, що позивачем заявлено до стягнення 1 316 706,46 грн. пені й заяв про збільшення розміру позовних вимог ним не подавалось, а господарський суд позбавлений права самостійно виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в заявленій до стягнення сумі - 1 316 706,46 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення 213 108,71 грн. штрафу на підставі п. 17.4. Договору слід зазначити, що за умовами Договору кінцевим терміном виконання робіт є - не пізніше 31.12.2015, а станом на день звернення позивача до суду із даним позовом (21.07.2016) роботи відповідачем виконано не в повному обсязі, а з порушенням понад 30 днів.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 14% штрафу, апеляційний суд визнав правомірними висновки місцевого суду в частині стягнення з відповідача 213 108,71 грн. штрафу, які доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 у справі № 910/13332/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/13332/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко